Dj'tiscus. 
503 
skarpe Ender og dybe Indsnit paa den indvendige Sides Midte; ogsaa Trochan- 
ternes Spidse er fuldkomment skarp, Paa Grund af Baghofternes ringere Udvik¬ 
ling blive Bagbrystbenels Sidevinger af betydeligt stOrre Brede end hos Gruppens 
ovrige Slægter. Det nederste Hjorne af Baglaarenes Spidse har et Antal smaa 
tornbærende Gruber. Paa den bageste Side af Hannens forlænget-ovale For- 
skinnebeen (_i) er Indhulingen til Fodens Indlæggelse meget mindre end hos Grup¬ 
pens Ovrige Slægter; dens Overste Ende er tilspidset og naaer kun til Grænd- 
sen af Skinnebenets fOrste Ttediedeel; den ydre Rand er ved et smalt, nedefter 
tilspidset, Rum adskilt fra Skinnebenets ydre Rand og besat med grove Punkter, 
fra hvilke en Række af lange og tætstillede Borster udspringe; ogsaa den ind¬ 
vendige Rand har en Række af Borster, der ere indplantede i grove Punkter, 
men som ere tykkere og færre i .\ntal; Rummet imellem Indhulingens og Skin¬ 
nebenets indvendige Rande er grovt punkteret og saa bredt, at det foroven ud- 
gjOr Benets halve Brede; SvOmmehaarene udspringe fra en krummet fiin Punkt- 
række, der dannes ved Indhulingens foroven sammenlobende Siderande; Sporen 
er lille, krummet, indadrettet, og indleddct i Indhulingens nederste indvendige 
HjOrne, et Stykke ovenfor Fodens lille runde Leddegrube. Skiven (k), hvori de tre 
fOrste Led af Hannens ForfOdder ere udvidede, er næsten cirkelrund; andet og 
tredie Led ere lige brede ved begge Ender, hiint smalt liniedannet med indbug¬ 
tet Midte; Saalen har tæt nedenfor Leddetappen en meget stor Sugeskaal (^1), og 
udenfor denne en anden, der er een til to Gange mindre; den Ovrige Deel er 
tæt besat med meget smaa langstilkede Skaale. Omkring Skivens hele Rand 
strækker sig en Række svagt bugtede Borster. MellemfOddernes tre fOrste ud¬ 
videde Led ere lavt kjOldannede paa Ryggen og ligeligt tæt haarede paa begge 
Rande; fOrste Led er længst, forlænget-trekantet, de to fOlgende aflange, firkan¬ 
tede og indbyrdes ligestore; Saalerne ere meget tæt besatte med meget smaa 
Sugeskaale. Alle Kloerne have ved Rodens Underside den sædvanlige stumpe 
Tand'•) **'); de forreste ere stærkt sammentrykkede, maadeligt krummede, indbyr¬ 
des ligeformede og kun ubetydeligt stærkere hos Hannerne; do sidstes ForklOer (n) 
ere flint stribede paa den udvendige Sides nederste Halvdecl. Bagkloerne (o) 
cre indbyrdes ligeformede og ligestore hos begge KjOn, bevægelige, smaa, let 
buede. 
Arterne hOre til Familiens stOrste. Skulpturen er svag og aldrig netridset. 
Farven er paa Oversiden et i Sort mere eller mindre overgOaende OlivengrOnt 
med brede gule Rande paa Forryg og Dækvinger, paa Undersiden Rustguult, 
sjeldnere Sort; Issepletterne ere sammenflydte til en rOd Vinkellegning, fra hvis 
opadvendte Toppunkt Spor af en svag KjOl lOber op over Issen; Forryggen har 
en mere eller mindre udviklet Længderende og er paa Siderandene mere eller 
mindre bredt hulet-nedtrykket. Af Hunnen gives for flere Arter med Hensyn 
•) Efter Ur. Ericlison skulde alene den ydre af Hannens Forkloer være landet ved Roden 
(Gen. Vyt. p. zy), Inilket cr urigtigt. 
