Dytiscus. 
505 
bagved Kindbakkerne; bagved den mellemste Bugt ligger et stort, temmelig 
dybt men ubestemt begrændset, trekantet, bagtil i Brede aftagende Indtryk, som 
i Midten deles af en meget svag Længdekjfil. Halsen er aldeles valseformig og 
lidt hvælvet paalangs; dens IndsnOring er oventil retlinet paatvers, men l6ber 
paa Siderne mere forefter, saaledes at dens to Halvdele paa Undersiden komme 
til at konvergere forefter, men uden at naae hinanden, paa Grund af en mellem¬ 
liggende, dyb, rund Grube. Halsens bageste Band er hint kantet og er dybt 
indbugtet baade paa den overste og nederste Side. Den Overste Bugt udfyldes 
af en lille, til Halshuden heftet, trekantet Hornplade, hvis Midte deles af en 
hudet Længdesdm. Den nederste Bugt er dybere og skarpere, og fra dens Top¬ 
punkt Idber en kort, hin, forefter tilspidset, Kjdl henimod den ovenfor omtalte 
dybe Grube; i Bugten ligger ingen Hornplade, men to korte, smalle, bagtil diver¬ 
gerende Læderstraaler.— Hele Hovedet er hint bOlgerynket, noget stærkere oven- 
paa end nedenunder; paa Panden danne Bynkerne tydelige, men meget uregel¬ 
mæssige, Masker. 
Mundskjoldet er ikke afsat fra Panderanden; det overrager den lukkede 
Mund et betydeligt Stykke. Undersiden er ganske horniigtig, med liere svage, 
buede Tverbolger; i Hornpladcn ligger paa hver Side, ligeover hver Kjæbe, en 
temmelig stor paatvers-oval Aabning, som er udfyldt med en hint granuleret Hud*0. 
(ijiiene afvexie lidt i absolut og relativ Stdrrelse og ere endog undertiden 
ikke ganske eens paa begge Sider hos det samme Individ. Ovalen er smal og 
vender lidt forefter med sin nederste Ende; de tre Ojne i fOrste Bække (oven¬ 
fra nedad) ere sædvanligen stOrre og mere runde end i bageste Bække; men 
undertiden ere alle Ojnene ligestore og runde eller aflange, dette Sidste dog 
altid paalangs, skjOndt ofte skjævt udad eller indad. Ved den indvendige Side 
af hver Ojekreds (lidt i skraa Betning indad foran det forreste af de to Overste 
Ojne) staaer en rund ForhOjning, lidt storre end Ojnene, og som jeg, uagtet 
dens altid hvide Farve, S. 396 troede at maatte betragte som et syvende Oje; 
men jeg har senere gjentagne Gange talt kun sex Synsnerver, og er nu kommen 
i Besiddelse af et Exemplar, som foruden den sædvanlige ForhOjning endnu har 
to andre lignende, kun noget mindre, foran Ojekredsen, den ene nedenfor den 
anden. Det synes da afgjort, at disse ForhOjninger, uagtet de udentil paa Far¬ 
ven nær ikke ere forskjellige fra Ojnene, dog maae betragtes som fremmede for 
disse**). 
*) De mig af Bygning endnu ubekjendte Organer, som befinde sig over disse Aabiiinger, 
-modtage hvert en Nerve fra det uparrede Svæignervcsystcms trekantede Pandeganglie, som 
netop ligger paa det Sted under Mundskjoidet, hvor den imellem Kindbakkerues Riiddcr 
Ibbcnde Fure overskærer Pandens mellemste Rende. Jeg maa her bringe i Erindring, 
hvad jeg tidligere har meddeelt om Pandegangliets fdrste Nervepar og Ganekeglerne hos 
de fuldkomne Insekter. — Naar jeg i næste Bind afhandler Silphernes Familie, kommer 
jeg atter til at henvise til dette Sled. 
♦♦) lir. Erlchson angiver to Ojne paa Panden — “duo frontales” — (ffen. Dyt. p. 14)., 
hvor der ganske bestemt ingen findes, livilket ogsaa vilde være uden al Analogi. 
