Uyliscus. 
515 
KJendelig fra den foregaacndc Art paa Baghofternes i Diagnosen angivne Form, 
men forresten saa lig den, at det vil være tilstrækkeligt at udhæve de faa ovrige 
Afvigelser: 
Hannen er aflang-oval, smallere end den mandlige Dyt. marginalis, især bagved 
Dækvingernes Midte; Oversidens Olivenfarve er i Almindelighed dunkiere, den gule 
Farve paa Forryggens Somme og Dækvingernes Siderande stedse mere morkt svovl- 
guul. Dækvingernes Punktur er finere og, især ved Spidsen, langt sparsommere. 
Hunnen er noget stdrre end Hannen og altsaa meget stdrre end den kvindelige 
Dyt. marginalis, ligesom i Sammenligning med denne sidste hojere hvælvet og langt 
mindre udvidet bagved Dækvingernes Midte. Hos den furede Form ere Forryggens 
Somme og Dækvingernes Siderande dybere farvede, undertiden endog rustrodlige, 
og de sidste fortsætte sig heelt hen til de bagestc Somhjorner under skarp Begrænds- 
ning og altsaa uden at Ilyde sammen med det utydelige spettede Tverbaand; Furerne 
ere enten sorte eller rodlige i Bunden, ikke rustgule. 
Noget mindre almindelig end den foregaaende. 
ry. DYTISCUS DIMIDIATUS. 
terrugineuf^ supra obscure oUvaceus, pronoti elytrorumqve Hmbo lateralt flavo: 
coxarum posticarum laciniis apice rotundatis. 
Rustgml, ovenpaa mdrkt oltvengron, Forryggens og Yingcdmhkernes Sidesbmme 
gule: Baghof lernes Flige med afrundede Spidser. — 15 Lin. 
Bergstrtiss. Nom. I, 33. Tab. 7. Fig. 1. — Dytiscus dimidiatiis, 
Schiinh. Syn. Ins. II, 12, 6. — 
GylK Ins. Sv. I. 469, 4. — 
Slurm D. Fn. Ins. VIII, 14, 3. Tab. CLXXXVII. — 
Storre end de to foregaaende Arter, Omrids og Form som hos Dyt. cireum- 
cinetus; Skulpturen er ligeledes den samme, naar undtages, at Hunnens Overside er 
mindre tæt punkteret; Forryggens forreste og bageste Rande ere smalt rustrodgule, 
den bageste ofte utydeligt, især hos Hunnen. Dækvingernes Sidesom forholder sig 
hos begge Kjdn paa samme Maade som hos den foregaaende Arts furede Hun. _ 
Hunnens 1' urer naae kun tilbage til lidt over Midten af Dækvingerne; de tre yderste 
ere af betydelig Brede. 
Temmelig sjelden. 
6. DYTISCUS PUNCTULATUS. 
Niger, supra nigro-olivaccus, pronoti elytrorumqve limbo laterali flavo: coxa¬ 
rum posticarum laciniis rotundatis. 
Sort, ovenpaa olivensort, Forryggens og Vingedækkernes Sidesbmme gule: 
Baghofternes Flige afrundede. — 13 Lin. 
Miill. Prodr. Z. D. 70, 666. — Dyticus semisulcatus (Hunnen). 
Fabr. Sysl. Elenlh. I, 2,59, 5. — Dytiscus punetulatus (Han og Hun). 
Oliv. Ent. IH, 40, 12, 4. Tab. I, Fig. 6, b. 1, c — Dytiscus punetatus. 
Schdnh. Syn. Ins. II, 12, 7. — Dytiscus punetulatus. 
Gyll. Ins. Sv. I, 470, 5. - 
