Uydiiticus. 
:>i4 
Let at kjende fra Slægtens ovrige Arter paa den giindsende sorte Under¬ 
side, paa hvilken kun Forryggens Sideombojninger og den yderste Rand af Dækvin¬ 
gernes Sidedækker ere rustgule hos Hannen, rustrode hos Hunnen. Omridset er af¬ 
lang-ovalt og mindre bredt bagved Midten end hos de foregaaende Arter; Oversi¬ 
dens Tegning er som hos Dyt. dimidiatus, kun liave Forryggens forreste og bageste 
Rande enten ingen guul Indfatning eller ere i det Ilojeste meget smalt rustrodt-gjen- 
nemskinnende, især den forreste. Forryggens og Dækvingernes Sidcsdmme ere svovl¬ 
gule hos Hannen, rddgule hos Hunnen. Hovedets rode Pandevinkel er lidet mærke¬ 
lig, Pandens Forhjdrner ligefarvede med den ovrige Deel af Hovedet. Antenner, 
Munddele og Mundskjold ere ruslrcidgulc. Benene begsorte med undertiden lysere 
Trochantere, Leddemod og Fodder; Hannens Forskinnebeen og Forfddder ere lysere 
eller morkere rustfarvede, de forste dog i storre eller mindre Udstrækning begsorte 
ved Roden og paa Bagsiden. 
Hannens Punktur er som hos den foregaaende Art; derimod er Hunnens Over¬ 
side yderst fiint punkteret, dens Furer naae længere tilbage og vise Spor af flade 
Fortsætninger. Baghofterne ere hos begge Kjon aabent og utydeligt netrynkede; 
deres Flige divergere og ere endnu stumpere afrundede end hos Dyt. dimidiatus. 
Temmelig sjelden i de Heste Egne; paa Laaland og Falster synes den at 
være almindelig. 
Hydaticus. 
Tab. XX/, Fig. p-f*. 
ITydaticui Leach, Erichs. — Hydaticus og Graphoderes Eschseh. 
Ungviculi postici inaeqvaleSy interiori fixo. Pedes anteriores extus.i poslici in 
utroqve sexu utrinqve cUiati: tarsis posticis articulis qvatuor anterioribus suhlus 
ciliatis. 
Bagkloerne uUgeformede, den indvendige fastvoxen. Ilos begge hjon Svom- 
mehaar paa de to forste Par Beens udvendige Side og paa begge Sider af det 
tredie: Bagf oddernes fire forste Led med Svommehaar paa Undersiden, 
'ySfZTiXOf, som horer til Vand. 
Omridset er ovalt hos Arterne af den forste Gruppe, hos dem af den anden 
bliver det i hbjere eller ringere Grad omvendt-ægdannet, idet den stOrste Brede 
falder bagved Dækvingernes Midte. Hvælvingen er middelmaadig og omtrent 
af lige Hiijde paa begge Flader; den bageste Halvdeel af Oversidens Længde- 
hvælving falder noget fladere af end den forreste. 
Antennerne ere kortere end Halvdelen af Kroppen; Skaftet er valseformigt, 
Vendeleddet kblleformigt og kun halvt saa langt, tredie Led af Skaftets Længde 
og let kblleformigt, ligesom de fOlgende, der efterhaanden aftage i Længde; En¬ 
deleddet er let krummet, med tilspidset Ende. Mundskjoldet er fastvoxet til 
Panderanden og meget svagt indbugtet i Spidsen. Læben og Kjæberne ere ikke 
forskjellige fra dem hos Acilius. Kjæbepalpernes (q) to mellemste Led ere kblle- 
formige, det tredie Led lidt længere og lidt tykkere i Spidsen end det andet. 
