Acilrtis. 
521 
Frembyde sig end kun faa Karakterer for Aciliernes Adskillelse fra den 
foregaaende Slægt, udgjOre de dog en meget naturlig og i mange Henseender 
skarpt begrændset Gruppe. Deres Omrids bliver bredt omvendt-ægdannet, idet 
Baghofternes Muskler opnaae en uhyre Udvikling paa Forbrystets Bekostning: 
Acilierne blive saaledes blandt de bedste Svommere. Fremdeles er hos ingen 
anden Slægt Oversiden saa Had og Undersiden forholdsviis saa hOjt hvælvet. 
Antennerne ere ikke fuldt saa lange som Kroppen og meget tyndt Iraadfor- 
mige; det valseformige Skaft er let krummet, Vcndeleddet kortest af alle Led¬ 
dene, de Cvrige forlænget-kOlleformige og aftagende efterhaanden i Længde, En¬ 
deleddet spidst og næsten uden Krumning. Mundskjoldets Overste Uand er fast- 
voxen til Panden, dets Spidse bredt indbugtet. Læben er ikke forskjellig fra 
den hos Colymbetes. Kindbakkerne fa) ere langt smallere ved Uoden end hos 
den foregaaende Slægt og dybere hulede, ligesom Endetænderne adskilte ved en 
meget dybere KlOft: den nederste er kort og særdeles skarp, den overste smal¬ 
lere og stærkt indadkrummet, med budt Spidse; Oversiden er rynket-punkteret. 
Undersidens indvendige Uand forsynet med fem meget smaa Tænder, blandt 
hvilke den nederste er noget stOrre, de to foregaaende kliiftede i Spidsen og 
ligesom deres smaa adskillende Bugter fiint haarede. KJæberne adskille sig kun 
ved et længere og især i Midten smallere Hængsel fra dem hos Dytiscus. Kjæbe- 
palperne fb) ere noget forlængede: de to mellemste Led ere kolleformige, det 
andet en Trediedeel længere end det tredie; Endeleddet er atter noget længere 
end tredie Led, dets Byg buet, dets Spidse lige afskaaren: paa dets Underside 
(c) lober en fiin Tverstribe paa Grændsen imellem de to fOrste Trediedele af dets 
Længde; Stribens Uetning er skraa indenfra udad og tilbage: den fOrer i sin 
udvendige Spidse en meget lille BOrste og er ledsaget af en Punktrække paa sin 
bageste Uand. Hagens fd) bageste Uand er let indbugtet i Midten, Sidefligenes 
RodhjOrner spidsvinklet-afrundede, deres Sider meget konvergerende forefter, ved 
Roden meget svagt rundede og fortil meget let indbugtede, Forhjornerne skarpt 
spidsvinklede; Bugten er bred og kort med forefter stærkt divergerende Sider, 
Tanden kort og bredt afrundet; Hagestriben er langsmed Tandens Forrand er¬ 
stattet af en Punktrække, fra hvilken nogle faa fine og korte Borster strække 
sig ud over Tungens Rod. Tungen (d,e) er af betydelig StOrrelse, dobbelt saa 
lang som Hagens mellemste Deel; Forranden er skarpt kantet, dens Ender ind¬ 
bugtede, mod flere krumme indleddede Pigge paa Oversiden, dens Midte rundt 
fremtrukken og besat med nogle meget korte og fine Borster; ForhJOrnerne ere ret- 
vinklet-afrundede. Bitungerne fe) ere mere krummede end hos Hydaticus og deres 
Rodleds fa) indvendige HJOrne spidst frerntrukket. Tungepalpernes Stammer ere 
ligeledes meget store, af samme Længde som Hagens Sideflige; Palpernes andet 
Led har en meget lille Tand paa sin Forsides Midte og er hos Hannerne bety¬ 
deligt længere end Kjæbepalpernes andet Led, hos Hunnerne fd) derimod om¬ 
trent af samme Længde som dette; Endeleddet er hos begge Kjon saa stort 
som Kjæbeiialpemes Endeled, men af en anden Form, idet Tykkelsen tiltager 
ud imod den skrant afskaarne Spidse, 
