522 
Ariliiis. 
Forhrjstbenet liar samme Bygning som lios den foregaaende Slægt, Bagbryst¬ 
benets Sidevinger, de nederste Bagskiilderblade og Baghofterne samme Omrids 
som hos den foregaaende Slægts sidste Afdeling, af hvilken Hydaticiis bilineatiis 
staaer Acilierne temmelig nær. Hunnernes Dækvinger ere mere udvidede bagtil 
end Hannernes og desuden udmærkede ved fire, med lange Haar bevoxede, Hade 
Længdefurer. De fOrsle ParBeen ere svagere byggede, det tredie overordenligt 
kraftfuldt med Skinnebeen, som kun ere halvt saa lange som Laarene. Baglaa- 
reiies nederste lljorne er uden Gruber. 
Hannernes Forskinnebeen CO ligne dem hos Dytiscus, men ere smallere for¬ 
neden og bredere foroven; Iiidhulingen til Fodens Indlæggelse er tre Gange saa 
stor, iiaaer oventil op til Grændsen af Længdens furste Femtedeel, og strækker 
sig ved begge Sider heelt ud til Bandene; det indvendige nederste Hjdrne er keg- 
leformigt fremtrukket, Fodens Leddegrube stiirre; Sporer mangle, og istedetfor 
BOrstekrands staae kun to lange indleddede BOrster ved den ydre Bands Midte 
og to faste ved den udvendige Band af Fodens Leddegrube. Fodskiven Cl') 
af betydelig Stiirrelse og heelt omkring besat med lange Bdistekroge fm); dens 
Omrids er bredt rhombedannet med afrundet BodhjOrne og bredt rundet ydre 
Halvdeel. Saalen har een uhyre Sugeskaal (i) i det indvendige HjOrne, to store 
i skraa Betning foran denne, af hvilke den ydersle (1) er stdrst, og forresten en 
Mængde meget smaa og meget langt stilkede Skaale (k) paa den Cvrige Deel. 
Mellemfodderne Cg) bave samme Fornr som hos Hunnen, kun ere de lidt bre¬ 
dere; Saalerne af de tre fOrste Led have langsmed den ydre Band et Antal meget 
smaa og uregelmæssigt stillede Sugeskaale, og paa selve Banden tætstillede Bor¬ 
ster; paa den indvendige eller bageste Band har hvert Led en lang og tyk 
BOrstekam, sammensat af en Mængde Hade, tætliggende. Blade med krummede 
Ender. De forreste Kloer ere hos begge KjOn i boj Grad forlængede, krumme, 
spidse og hos Hannen (h) tillige ulige, den ydre eller bageste mindre; Bagkloerne 
Cn) ere fremstrakte med svagt bOjede yderste Spidser: den ydre er kun halvt 
saa stor som den indvendige og hos Hannen endnu kortere. 
Arterne ere over MiddelstOrrelse og af brune Farver med leerguul baandet 
Tegning paa Hoved, Forryg og Bug. Skulpturen er en dobbelt og forholdsviis 
grov Punktur, hvorimod Netridsning ikke forekommer. De opholde sig mest i 
Skovvande og tilhore især den nordlige Deel af Europa, Asien og Amerika. 
Af Larven til Acilius sulcatus, som, især hvad de væsenligste Forhold an- 
gaaer, kun ufuldkomment var skildret af Boesel*) og De Geer**), har jeg mod¬ 
taget et Exemplar fra Hr. Chr. Drewsen, og seer mig derved istand til at med¬ 
dele fOlgende Beskrivelse. 
Fuldvoxen har den en Længde af sexten Linier; Farven er efter Boesel et 
*) Ins. tiel II, p. 17. Tab. Ul, Fig. 2, 3, 4. 
**') mm. IV, p. 38S. PI. 15. Fig. 8 - /5. — Rigliglicdcn af min Ilcnforclsc af den I)c Gccr’sU« 
Larve lil Atilius sulcatus synes tilstrækkcligcn godtgjort af Deskrivclsciis le premier annean 
du corps esl long et effiié, semblable å vn long col, qui va en diminiiant vers la It'le. 
