Cybislcr. 
527 
bene (r) have modtaget en uhyre Udvikling paa de to fdrste Pars Bekostning: Laa¬ 
renes nederste Spidsehjdrne er spidsvinklet, uden Gruber; Skinnebenene ere kun 
halvt saa lange som Laarene, men bredere end disse, deres Spidse dybt dobbelt¬ 
bugtet, Sporerne lange, tykke, den ydre en halv Gang længere og fire Gange 
saa bred som den indvendige, samt dybt hulet paa Oversiden. 
Forbenene ere korte, Skinnebenene hos Hannen (p'), skjbndt mindre ud¬ 
videde end hos de andre Dytisciner, mest lige dem hos Dytiscus; Indhulingen 
til Fodens Indlæggelse indtager mere end de nederste tre Fjerdedele: den har 
paa sin indvendige Uand nogle faa korte Torne og ved den ydre Rands nederste 
Halvdeel en Række af lange Borster: den iiverste Ende af SvOmmehaarenes Række 
dækkes af nogle faa indleddede Torne; Hunnens Sporer ere lige lange, indplan¬ 
tede over hinanden, den nederste lilbagekrummet, Hannens korte, den nederste 
krum, meget lille, den Overste længere og mindre krummet. Hunnens Forfod- 
der ere sammentrykkede, de fire forste Led lige lange, Saalerne med korte Torne 
paa Enderne af de enkelte Led; Kloerne ere kun lidet krummede, ulige, den 
forreste noget stærkere. De tre forste Led af Hannens Forlodder danne en 
paatvers oval Skive, dobbelt saa bred som lang, tilspidset udefter, og heelt omgi¬ 
ven af korte, tilbagerettede Hudtorne; paa Undersiden optages Rodhalvdelen af 
et tæt filtet Haarlag, den ydre Halvdeel af fire Tverrækker af smaa, ovale, langt 
lappede, kort stilkede, noget sammentrykkede Sugeskaale (q), af hvilke kun de i 
den forste Række ere lidt stOrre end de andre. Hunnens Mellemfodder ere fire 
Gange saa store som ForfOdderne, men forresten af samme Bygning; Hannens 
udmærke sig ved noget storre Tykkelse, hvorimod Saalerne mangle ejendomme¬ 
lig Beklædning; Sporerne ere hos Hunnen rette, ulige, Hannens krummede, den 
indvendige fire Gange saa stor som den ydre; Hunnens Kloer ere byggede som 
Forkloerne; hos Hannen er den ydre længere og dobbelt saa bred som den 
indvendige. 
Arterne ere store, sorte eller rustfarvede, Oversiden sort eller olivengron 
med guul Tegning som hos Dytiscus; Hannerne ere glatte. Hunnernes Dækvin¬ 
ger ofte striberidsede, deres Forryg undertiden netrynket; hos begge KJon have 
Dækvingerne tre svage Punktrækker. Hos nogle Arter finder man af Hunnen 
to Former, en ridset og en glat. Slægten er udbredt over hele Jorden og hol¬ 
der sig især til Floder. De overvintre i Vandet. 
Larven til Cybister Roeselii*) er, fuldvoxen, halvtredie Tomme lang og af 
on dyb okkerguul Farve med bred Ryglinie af et lysere Guult; det tilrundede 
Hoved er forholdsviis mindre end hos Dytiscuslarvcrne; Antennerne ere otteled- 
dede; Kroppen er mere ligebred, de to sidste Led langt cilierede paa Siderne; 
ifolge Roesel’s Beskrivelse og Afbildning mangle Halegrillerne (eller hænge maa- 
skee snarere sammen). Mundskjoldets forreste Rand lOber ud i tre Tænder. 
*) Uocscl /. e. p. 9. Tab. 11. Fiy. 1. — ncskiivclscii b.vrcr Spor af Tiden, da den for- 
fdlle.dcs; saaledes beskrives Antennerne som siddende under Kindbakkerne, hvilket neppe 
er Tilfældet; den mellemste af Muudskjoldels Spidser ansccs for et Sugeror o. s. v. 
