S28 
Cybistcr. 
Den hviler i sin Hule i elleve Dage inden den bliver Nytnplie, og tilbringer 
som saadan tre Uger. Ifdlge Roesel har Nymphen paa den forreste Deel af Ho¬ 
vedet en smal, skarpt ophOjet, hornagtig Fremragning af sorlebruun Farve, der 
er deelt i Midten og paa Randen besat med mange fine Pigge, hvilken Indret¬ 
ning tjener Nymphen til at vende sig med i Hulen; riraeligviis er denne Frem¬ 
ragning Larvens forvandlede Mundskjoldstagger. 
I. CYBISTER ROESELII. 
Ferrugineus, supra olivaceus, pronoti margine laterali elytrorumqve villa sub- 
marginali flavis. 
Buslrbdguul, ovenpaa olivengron: Forryggens Siderande og et Længdebaand 
langsmed Yingedækkernes Rande gule. — 14-15 Lin. 
Roes. Ins. Bel. II, 9. Wass. Ins. I, Tab. 2, 
? Miill. Z. D. Prodr. 70, 664. — Dylicus virens, 
Fabr. Sysl. EIcuth. I, 2,o9, 7. — Dytiscus Hoeselii. 
Rossi Fn. Etr. I, 199, 489. — Dyliscus dispar. 
Schtinh. Syn. Ins. II, 13, 9 — Dytiscus Itoeselii. 
Sturm D. Fn. VIII, 62, I. Tab. CXCII. — Cybisler Jtoesciii. 
Meget fladt hvælvet paatvers, den lave Længdehvælving fladt nedskydende bagtil 
fra Dækvingernes Rod af, Omridset bredest bagved de sidstes Midte, hvor Breden 
forholder sig til hele Længden som ni til femten; Forrj'ggen er tre Gange saa bred 
som lang, Spidsen rundet i Midten og indbugtet ved Enderne, Siderne næsten rette 
og ligefra de spidsvinklede Baghjdrner af konvergerende forefter; den maadeligt 
buede Bagrand er svagt firebugtet; Dækvingerne ere henved sex Gange saa lange 
som Forryggen og hagved Midten en halv Gang bredere. — Undersiden er glat, 
Hannens Overside glat paa Dækvingernes Punktrækker, nogle Punkter ved Forryg¬ 
gens Spidse og nogle Rynker ved Forryggens Rod nær, men viser under betydelig 
Forslorrelse en tæt Punktur; Hunnens Hoved er saa glat som Hannens, Forryggeii 
derimod tæt netrynket overalt og Dækvingerne tæt striberidsede paa Spidsen nær.— 
Paa det gronne Hoved har Mundskjoldet samme klare rustgule Farve som Mundde¬ 
lene, Undersiden, Benene og Dækvingernes Sidedækker; paa Forryggen ere foruden 
de brede Sidcsdmme tillige den forreste og bageste Rand smalt, ujevnt og utydeligt 
svovlgule; paa Dækvingerne, hvis olivetigronne Farve især hos Hannen undertiden 
gaaer over i det Bruunlige, er Randen udenfor de svovlgule, bagefter tilspidsede, 
Sidesomme grdn, og den bageste Deel af den yderste Kant atter guul; ved Skulde¬ 
ren gaaer Sidesommens Farve over i Sidedækkets. 
Hunnens afvigende Form: 
p. Oversidens Skulptur lig Hannens. 
Efter Meddelelse af Hr. Boie forekommer den jevnligen omkring Kiel; paa 
dens Forekomst i det egenlige Danmark haves, saavidt jeg veed, endnu intet 
Exempel. 
