536 
Gyrini. 
Hagen er hos Gyrinus (n) paafaldende stor; dens bageste Rand er 
retlinet, Rodtijornerne skarpt stumpvinklede; de store Sidcdiges ydre Rand 
danner en stump Vinkel, hvis Toppunkt ligger lidt bagved Midten og hvis 
bageste Been er ret, det forreste derimod stærkt buet og fortsat saaledes et 
Stykke ind paa Forranden indtil Forhjornerne, som ere næsten retvinklede, 
men temmelig afrundede. Bugten er forholdsviis meget lille og naaer kun 
tilbage til Hagens Midte; dens Bund er retlinet, dens Siderande ligeledes 
fuldkomment rette, men lidt divergerende forefter. Hagesiribcn begynder 
ved Sidelligenes forreste indvendige lljorner, folger, idet den buer sig lidt 
udad, ikke ganske parallelt med Bugtens Siderande, og afsondrer saaledes 
fra disse en i Midten bredere, forefter tilspidset. Randkant, der viser et sær¬ 
eget Forhold, idet den fortsætter sig, efterhaanden smallere og noget udad¬ 
buet, forbi Bugten, tilbage til Hagens bageste Rand; det af de to Rand¬ 
kanter bagved Hagebugten indesluttede Stykke er næsten rektangulært paa- 
langs og bedækket med en temmelig tæt Punktur. 
Hos Orectochilus er Hagen (g*) meget kortere. Dens bageste Rand 
er let buet og lober foran hver Ende ud i en skraat udad og tilbage rettet 
afrundet Tand, der er Enden af en temmelig bred Forhojning, som i for¬ 
efter buet Retning fortsætter sig over Hagens nederste Flade indtil den ba¬ 
geste Deel af Hagebugtens Siderande. Sidelligene ere udentil retvinklet- 
afrundede, saaledes at Vinkelens bredt afrundede Toppunkt ligger langt foran 
Hagens Midte; dens bageste Been er skraat indad tilbagelobende, det for¬ 
reste skraat forefter indad lobende, danner altsaa Sidefligenes Forrand, og 
naaer hen til det budte, noget spidsvinklede, indvendige Forhjorne. Bugten 
er dobbelt saa stor som hos Gyrinus og naaer tilbage til lidt over Grændsen af 
Hagens bageste Trediedeel; dens næsten rette Siderande divergere temmelig 
lorefler og kantes smalt af Hagestriben^ saaledes at den afsondrede Rand¬ 
kant tilspidses imod hver Ende og fortil, ligesom hos Gyrinus, ikke naaer 
ud over Sidefligene. Bugtens Bund har en temmelig stor, spidsvinklet, i 
Enden afrundet Tand, som naaer frem til Hagens Midte. 
En Tungestulte kan ikke adskilles, eftersom Svælghudens nederste 
Væg (o, p, P) fortsætter sig et Stykke ind over Hagens bageste Rand og 
naaer til Bugtens Bund, hvor den omfattes af sin Hornbue (o, a, a), hvis 
Undersides Midte saaledes hviler paa selve Hagens Overside. 
Fra Hornbuen af og forefter har Tungen netop samme Form som Ila- 
gebugten, eftersom den aldeles udfylder denne og fortil ikke naaer frem 
over Sidefligene, men endog er lidt kortere end disse; hos Gyrinus er 
