(lyrini. 
5S5 
Ilos yngre Individer af denne Larve er Hovedet mere smalt og noget 
storre end Forryggen, som da har ligestor Brede og Længde. 
Indre Bygning. Tracheerms Hovedstammer ligge langsmed Krop¬ 
pens Sider og sende en jevnt tilspidset Green ud i hver Gjælle, hvor den 
afgiver en Mængde Sidegrene *) og tilsidst taber sig med sin overmaade fine 
Ende i Gjællens Spidse; Halegjællen har to Tracheer, som have længere 
Sidegrene end de andre. Gjælletracheerne ere temmelig bugtede, især ved 
Roden. 
Imellem hvert Par Gjæller danne Hovedstammerne to Buer paa hver 
Side, en Rygbue og en Bugbue, hvorfra en Mængde tynde Grene lobe indad 
til Tarmekanalen og Musklerne. — Tracheerne ere lette at undersoge paa 
Grund af de tyndere Organers Gjennemsigtighed; især ere Stammerne til 
Benene tydeligt at forfolge lige ud til Fodens Spidse. 
Tarmekanalen er næsten ret og altsaa kun lidet længere end Krop¬ 
pen. Den er fuldkomment glat. Svælget er vidt aabent. Det tragtformige 
Spiseror gjennemlober hele Bryststykket, i hvis bageste Deel det efterhaan- 
den udvides til en Kro, der paa en paafaldende Maade er udvidet til venstre 
Side ligesom en Blindtarm. Derpaa folger en snever forlænget-elliptisk 
Mave, der omtrent har samme Længde som Spiseror og Kro tilsammentagne. 
Den afsondres ved en Indsnoring fra en kort og meget snever Tyndtarm, 
som uden skarp Grændse gaaer over i en noget længere og videre, bagtil 
efterbaanden noget udvidet Tyktarm. — Til Blindtarm findes intet Spor. 
Galdekarrene ere morkebrune, temmelig korte, insererede ved Mavens 
Ende, og ligge tæt sammenslyngede paa Tyndtarmen og Tyktarmens for¬ 
reste Ende. 
Nervesystemet. Den lille Hjerne ligger paa det hudede Rum bag¬ 
ved Struben. De tre Brystganglier ere store, vidt adskilte, rhombedannede; 
Bugen har fem*} Ganglier, som ligge ved dens Rod: det forste ligger tæt 
ved Bagbrystets Ganglie, og er adskilt fra det næste ved et kun halvt saa 
stort Mellemrum som det, der skjelner imellem de folgende. 
*) Det ligger temmelig nær, at betragte de fine Sidegrene som fortsatte ud i GJæilecilierne; 
men jeg trocr at have overbeviist mig om, at dette ikke er Tilfældet. 
**} Paa det eneste Individ, hos hvilket det lykkedes mig at forfblge Bugnerverne, sprang 
disse, da jeg havde præpareret de fire Ibrste Ganglier, og jeg kunde ikke skjelne, om 
der blev mere end eet tilbage. Man seer heraf, hvor langt jeg er na, at kunne udgive 
det anfbrie Tal som sikkert. 
