Tillscp. 
575 
1. UAUPALUS PUNCTATUI.US. 
Dufl. Fil. Aiislr. II, 89, 99. — Carabus punctatulus. 
Slurin I). Fil. Ins. IV, 101, .^8. Tab. XCllI, Fig. d, I). — flarpalus punctatiitiis. 
Dej. Spcc. IV, 202, 9. — 
Senere tagne Exemplarer godtgjøre, at denne Art ogsaa hos os opnaaer en 
Størrelse af fulde Lin. 
8. HARPALUS RUBRIPES 
er senere tillige funden ved Tidsvilde. 
10, b. HARPALUS NIGRITARSIS. 
Niger,, antennis pedibusqve rufis, femoribus picescentibus nigrisoe; pronolo la- 
teribus rotundalo, postice angustiore, punetato, utrinqve impresso, angulis baseos 
obtusis: elgtris subtiliter strialis, apice subsinuatis. 
Sort, Antenner og Been rustrode, Laarene morkere eller sorte: Forryggens 
Sider rundede. Roden smallere, punkteret, med et Indtryk paa hver Side og stump¬ 
vinklede Iljbrner: Yingedcekkerne flint glatstribede, let indbugtede ved Spidsen. — 
3^-4J Lin. 
Sahib. Ins. Fenn. I, 287, .St. — flarpalus nigritarsis. 
Dej. Spcc. Gén. IV, 3.S7, 120. — flarpalus solitaris. 
En i Størrelse og Farve ubestandig Art. Større Individer med næsten ganske 
rode Laar have megen Lighed med H. fulvipes, hvorimod mindre Exemplarer med 
begsorte eller sorte Laar, især naar Forryggens Rodgruber tillige erc dybere, ikke 
saa let erindre om den nævnte Art, men snarere om en særdeles lille IL calceatus. 
Hovedet er meget større og mere plumpt end bos IL fulvipes, Ojnene lidt 
større og lidt mindre fremragende, F'orm og Farve forresten de samme: kun er An¬ 
tennernes Svøbe undertiden mere graalig, dens mellemste Led og Vendeleddet un¬ 
dertiden lidt mørkere, sjeldent dog overalt, hyppigere kun ved Roden. — Forryg¬ 
gens Længde i Midten forholder sig til dens største Brede som fem til otte; For¬ 
randen er noget dybere indbugtet end hos II. fulvipes. Forhjørnerne spidsviiiklet- 
afruiidcde og lidt mere fremtrukne, men mindre dybt nedbøjede; Siderne ere i deres 
hele Udstrækning jevnt buedannet rundede og fra Midten af stærkere konvergerende 
bagefter end fortil, saaledes at Ruden bliver endeel smallere end Midten og tillige, 
skjøndt ikke altid, noget smallere end Spidsen: tillige blive Baghjøriierne derved 
meget stumpvinklede, hvorimod deres yderste Spidser ikke ere saa budte som hos 
II. fulvipes; Bagrandens Midte er lidt mere indbugtet end hos denne; Skulpturen 
afviger kun lidet: det forreste maanedannede Indtryk er i Regelen lidt dybere og 
ofte stærkere længderynket. Skiven altid tydeligt bølgerynket paatvers; Rodgruberne 
ere ofte ganske som' hos IL fulvipes, ofte ogsaa rundere og tladere; de ombøjedc Side- 
kanter ere meget bredere, undertiden gjeniiemskinnende rødlige ligesom hos hiin, 
men stedse kun i Midten og henimod Roden, og desuden meget mørkere. — Dæk¬ 
vingerne ere ikke fuldt halvanden Gang længere end Forryggen, over Midten saa 
brede som denne, meget svagt rundede paa Siderne, bagtil bredt afrundede: hos en¬ 
kelte mandlige Individer konvergere Siderne i deres hele Udstrækning meget svagt 
henimod Spidsen. De fuldkomment glatte Striber erc hos begge Kjøn betydeligt 
