Tillæg. 
593 
tykt som deres tredie Led; Endeleddet er en Fjerdedeel kortere end forste 
Led, af samme Form som Kjæbepalpernes Endeled, men en Trediedeel tyndere 
og let indkrummet. 
Forryggen er den bredeste Deel af hele Larven. Den forreste Rand er 
svagt buet og har ved hver Side, bagved Halsens Sider, et lille Indsnit, der 
afsondrer den fra Forhjornerne, som ere stærkt afrundede og noget fremtruknej 
Siderne ere let buede, noget divergerende bagefter, Baghjornerne meget bredt 
afrundede, den bagesle Rand næsten ret. Randene ere meget fiint og smalt 
kantede, den forreste og bageste dog noget bredere end Siderandene. Siderne 
ere bredt nedtrykket-bulede og saaledes udbredte, at man ovenfra kan see deres 
Rande, Skiven næsten uden Længdehvælving, men paatvers hojt buedannet- 
hvælvef. 
Mellem- og Bagryggen stemme i Form overeens med Bagkroppens sex 
fOrste Rygled: de ere lige afskaarne ved Rod og Spidse, som ere temmelig 
bredt kantede; men Hvælvingen af hvert Led tiltager bestandigt, idet de to 
Brystled ere fladt udbredte til Siderne ligesom Forryggen, men de fblgende 
Leds Sider efterhaanden mere nedbOjede, saaledes at de paa Bagkroppens femte 
Led allerede ere lodrette og paa det sjette endogsaa lidt indbbjede paa Bugfla¬ 
den; Leddenes Siderande aftage i Runding eftersom Hvælvingen tiltager: saa¬ 
ledes at Mellem- og Bagryggens Siderande ere endog lidt stærkere rundede end 
Forryggens, Bagkroppens tredie Leds allerede kun svagt rundede, men femte 
og sjette Leds Siderande ganske rette. 
Undersiden af Bryststykket og af Bagkroppens sex fdrste Led er hudagtig, 
ganske flad. Forbryststykkets endog noget hulet, og har langs med Siderandene 
en temmelig bred, ophojet. Hudfold. Forryggen har en temmelig bred, de to 
næste Led en smallere, hornagtig SideombOjniug. Forbrystbenet er kun til¬ 
stede i Form af to smaa trekantede, paatvers og noget indefter tilbageliggende, 
indentil forlænget-tilspidsede Hornstykker, eet foran hver Forhofte. 
Bagkroppens syvende Led er valseformigt, nedenunder læderagtigt, uden 
tydelig Grændse imellem Ryg- og Bugbue, og ligesom det kegleformige, ganske 
hornagtige, ottende Led besat med fine kort-borstebærende Tuberkler; tydelige 
Sidecilier forekomme ikke. 
Halegriflerne ere tynde, valsoformige, spidse, meget enkelt, fiint og kort 
cilierede, en Fjerdedeel længere end Bagkroppens Endeled. 
Benene afvige i tre Henseender fra dem hos Slægten Dytiscus: Skinnebeen 
og Fodder ere stærkt haartornede og have kun særdeles fine Svbmmehaar; Fod¬ 
derne ere fuldkomment ligesaa lange som deres Skinnebeen; KlOerne ere meget 
svagt krummede, overmaade stærkt tilspidsede, og af paafaldende Længde, idet 
denne udgjOr en Trediedeel af deres Fiiddcrs. 
Aandehullernes Peritremater ere stærkt ophOjede, især Mellembryststykkets, 
der undertiden staae kegleformigt frem; deres Aabning er overmaade lille, saa 
at den seer ud som fremkommen ved et Stik med en fiin Naal. 
38 
