72 
BOLKAY ISTVÁN 
azonban a farkatlan kétéltűek, vagyis a békák (Anitra) csoportjának 
lárváiról csak nagyon elvétve találkozunk egy-egy közleménynyel a hazai 
irodalomban. Mindössze is két ilyen adatunk van eddig ; az egyiket 
dr. Méhely LAJos-nak köszönhetjük, a ki 1904-ben a gyepi béka ( Rana 
fusca , Rösel) lárváját írta és rajzolta le (X., p. 248—249.), a másik 
tőlem ered s az ásó béka (Pelobates fuscus, Laue.) és az erdei béka 
(Rana agilis, Thomas) lárvájára vonatkozik (I., p. 164—172.). 
Olyan egységesen összefoglaló munkánk, mint MÉHELY-nek Urodelái, 
az Anurákról még nincs, s a magyar irodalomnak ez a nagy hiánya 
ösztönzött arra, hogy jelen dolgozatomat megírjam. 
Feladatomnak nagy könnyebbségére vált, hogy dr. Méhely Lajos úr 
szíves volt nekem az általa évek során gyűjtött anyagot s a Magyar 
Nemzeti Muzeum idevágó egyéb anyagát is tanulmányaim czéljára 
átengedni, a melyet a magam és mások gyűjtéseivel is kiegészítve 
bőséges és jól conservált vizsgálati anyag felett rendelkeztem. 
Vizsgálataimban, a melyeket dr. Méhely Lajos úr szives vezetésével 
a M. Nemzeti Múzeumban végeztem, legfőbbképen Boulengee G. A. ide¬ 
vágó műveit (III. . IV.) használtam vezérfonalul, azonban mindenütt a 
magam megfigyeléseire támaszkodtam s — miként az alábbiakból kitűnik — 
a rendelkezésemre álló irodalom adatait kellő kritikával ellenőriztem. Esz- 
leleteim nemcsak sok téves adat helyesbítésére vezettek, hanem egyes 
rokonfajok nehezen megkülönböztethető alakjainak pontosabb szétválasz¬ 
tását is lehetővé tették (pl. Bornbinalor igneus és B. p achy pus , Bufo 
vulgaris és B. viridis), sőt olyan közeli rokonok lárváit is sikerült meg¬ 
különböztetnem, a melyeket az eddigi irodalom nem tekintett külön¬ 
bözőknek (Bava esculenta és B. ridibuvda). 
Mielőtt az egyes fajok lárváinak leírásába bocsátkoznám, a lárvák 
általános alakjáról, szájuk alkatáról, életmódjuknak és átalakulásuknak 
egy pár fontosabb mozzanatáról kell megemlékeznem. A lárvák fejlő¬ 
désében a petéből való kibúvástól az átalakulás teljes befejezéséig öt 
szakaszt különböztethetünk meg. Az első a petéből való kibúvástól a 
külső kopoltyúk visszafejlődéséig, a második emez időszaktól a hátulsó 
végtag kisarjadzásáig, a harmadik annak teljes kifejlődéséig, a negyedik 
az elülső végtagok kifejlődéséig, végre az ötödik a fark teljes felszívó¬ 
dásáig, vagyis a teljes átalakulásig tart. Dolgozatom csak a fejlődésnek 
harmadik szakaszában álló lárvákkal foglalkozik, a midőn még csak a 
hátulsó végtagjaik fejlődtek ki, mert a lárva szája és a farka ezen a 
fokon éri el legteljesebb fejlettségét, s az arányok a test és a fark között 
ezen a fokon a legállandóbbak. 
A test. A fej annyira összeolvad a törzzsel, hogy nem lehet 
közöttük határt vonni s azért csak általában a lárvák testéről szólunk. 
