VIL ANNALES MUSEI NATIONALES HUNGARICI. 1909. 
ADATOK A VADLÜDAK TERMÉSZETRAJZÁHOZ. 
Irta dr. Madarász Gyula. 
(V. tábla.) 
ZUR NATURGESCHICHTE DER WILDGÄNSE. 
Von Dr. J. v. Madarász. 
(Taf. Y.) 
I. Az Anser neglectus Sushk. csőrének színéről. 
Már ezelőtt öt évvel említetta volt Vojnich Oszkár barátom, hogy 
milyen pompás mulatságot szerez neki évről évre a «lengyel lúd», vagyis 
az Anser neglectas Sushk. vadászása és felhivta figyelmemet arra, hogy 
a nevezett madár főleg őszszel óriási számban szokott a Hortobágyon 
tanyáz ni, a hol bő alkalom nyílik tanulmányozására. Szavainak igazo¬ 
lásául egy szép gúnárt is küldött a Magy. Nemzeti Múzeumnak. Csörgey 
Titusz, a Magyar Omithologiai Központ első asszistense pedig, a ki gaz¬ 
dasági ornithologiai tanulmányok czéljából hosszabb időt töltött a Nagy - 
Hortobágyon, arra figyelmeztetett, hogy e lúdfaj, melyet még mindig 
csak nagyobb csapatokban látott, április végéig tartózkodik ott és csak 
május első napjaiban tűnik el végleg arról a vidékről. 
Ezek után, midőn a múlt év őszén s ez év tavaszán madártani 
tanulmányok végett a Nagy-Hortobágyra utaztam, elhatároztam, hogy ott 
majd különösen az Anser neglettasi fogom megfigyelni. 
Minthogy azonban az egész Hortobágyot a Debreczeni Vadásztár¬ 
saság béreli, mindenekelőtt ehhez kellett fordulnom. A társaság elnöke, 
dr. Magoss György, a legszívesebben engedte át vadászterületüket czél- 
jaimnak, a miért ez úton is hálás köszönetemet fejezem ki. Úgyszintén 
köszönetét mondok Vojnich Oszkár barátomnak, nemkülönben mindazok¬ 
nak az uraknak, kik a legnagyobb készséggel és előzékenységgel igye¬ 
keztek segítségemre lenni. 
1908 november 6-án érkeztem a hortobágyi vadászterületre, hol 
ugyanakkor Vojnich Oszkár barátom is vadászott és mindjárt megérke- 
