294 
STEINER SZILARD 
Első typus. 
(VI. ábra 1, 3, 4 és 6. ábra.) 
A megvizsgált kristályok túlnyomóan ebbe a csoportba tartoznak, a 
b tengely mentében kissé megnyúltak, míg az a és c tengelyek irányában 
valamivel rövidebbek, általában kicsinyek, mintegy Va — 3 A mm. nagysá¬ 
gúak. Terjedelmesebb lapjaik, minők a (100), c (001), m (110), h (221) 
és 0 (201) tükörfényesek, míg a többi részint igen kicsiny, részint rosto- 
zott és pontos mérésre nem oly alkalmas. A megvizsgált 12 kristályon 
a következő formákat észleltem : 
véglapok 
a 
(100) 
c 
(001) 
prismák 
m 
(110) 
w 
(120) 
klinodomák 
l 
(023) 
J 
(045) 
f 
(011) 
P 
(021) 
hemipyramigok 
h 
(221) 
k 
(221) 
u . 
(223) 
orthodomák 
G 
(101) 
<P 
(201) 
e 
(Ï01) 
n 
(302) 
V 
(201) 
melyeket k (221) és u (223) kivételével egy és ugyanazon egyénen is 
észleltem. Az utóbb említett két forma, melyet összesen négy ízben 
találtam meg, egyidőben csak egy példányon mutatkozott. 
Az uralkodó formák: a (100), c (001), m (110), h (221). 0 (201), 
6 (TOI), l (024), f (011) mindannyian kifogástalan lapokkal jelentkez¬ 
nek, s miután minden kristályon ugyanabban az arányban fejlődtek ki, 
az egyének habitusát egyöntetűvé teszik. A többi megfigyelt lap válta¬ 
kozva lép fel, s terjedelem és minőség tekintetében messze mögötte 
marad az uralkodó formáknak. Új forma a j (045), melyet ámbár csak 
egy kristályon észleltem, mint az l (023) és f (011) közötti élt tompító 
kissé rostozott lapot, a nyert szögértékek alapján szükséges volt felvenni. 
A két véglap a és c minden megvizsgált kristályon sima felületű 
lapok alakjában van jelen, többnyire hatszögletes, ritkábban négyszög¬ 
letes formában. 
Az l, f és p klinodomák mindig együtt szoktak fellépni; az első 
kettőnek lapjai aránylag szélesek, míg p kis háromszög alakjában jele- 
