AZURITEK ÉS CHRYSOLITHEK. 
309 
A prisma-öv lapjai közül m (110), s (120), r (130) és b (010) jól 
vannak kifejlődve, de a (100) a főtengely irányában erősen rostozott. 
A pyramisok és a makrodoma e (111), f (121) és d (101) szép fényesek, 
míg a brachydomák érdesek, mintha le volnának súrolva. 
A mérés a következő eredménynyel járt: 
obs. 
cale. 
e e 
111 AU 
40° 5' 
o 
O 
e a 
111.100 
42°40' 
42°38' 
e m 
111.110 
35°45' 
35°45' 
e f 
111.121 
16° 3' 
16° 2' 
e b 
111.010 
69°57' 
69°58' 
d d 
101. Ï01 
103° 4' 
ib 
o 
co 
o 
T - 1 
d a 
101.100 
38°28' 
38 0 27V2' 
t f 
(121) (121) 
72°11' 
72° 8' 
ff 
(121) (121) 
78°34' 
78°36' 
f a 
(121) (100) 
50°35' 
50°42' 
fb 
(121) (010) 
53°49' 
53°54' 
m m 
(110) (1Ï0) 
49°48' 
49°56' 
mm 
(110) (Ï10) 
130° 1' 
130° 4' 
s s 
(120) (120) 
85°52' 
85°56' 
r r 
(130) (130) 
108°59' 
108°49' 
A Chrysolith optikai sajátságait illetőleg ismeretes, hogy az optikai 
tengelysík a c (001) véglappal párhuzamos, ezért egy lemezkét az a , 
egyet pedig a b véglappal párhuzamosan csiszolván, olajban (n= 1*4690) 
megmértem a tengelyszögeket: 
ma = 104°.14' 
2 Ho - 110° 13' 
2 Va= 87°43'52" 
iVa-fényben 
a miből a középtörési ccefficiens 
ß= 1-674. 
A mellékelt VI. tábla 7. ábrájában a vizsgált Chrysolith jellemző 
alakját mutatom be perspektivikus rajzban. 
* 
Dolgozatom befejezéséül őszinte köszönetét mondok Dr. Krenner 
József m. nemz. múzeumi osztályigazgató úrnak azért a szives jóindu¬ 
latért, hogy a vizsgálati anyagot, mely a Magyar Nemzeti Muzeum tu¬ 
lajdona, rendelkezésemre bocsátotta és munkámban nagybecsű tanácsá¬ 
val és útbaigazításával támogatni kegyes volt. 
