410 
JÁVORKA SÁNDOR 
csekély külső morpliologiai különbségeket lehetőleg anatómiai bélyegek¬ 
kel is lehessen támogatnom. 
Levélszerkezet. Az epidermis az ökológiai viszonyoknak 
megfelelően az összes hazai fajokon xerophyta-typust mutat. Az egy- 
sejtrétegü epidermis meglehetősen vastag cuticulával bir főkép a levél 
szinén, a hol ennek megfelelőleg az epidermis-sejtek vastagsága is na¬ 
gyobb, mint a levél fonákján ; a két vastagság közötti arány az összes 
fajoknál 3:2, a cuticuláé szintén ugyanannyi. Az epidermis-sejteknek 
a mesophyllal határos sejtfala aránylag szintén vastag, a mint ezt már 
Schibler is kimutatja. Az epidermis-sejtek szabad felülete meglehetősen 
domború; tangentiális irányban a sejtek megnyúlt polyedrikusak, 5—6 
oldalúak, az oldalfalak többnyire egyenesek, ritkábban gyengén ívesek, 
vagy kanyargós élűek. Az epidermis-sejtek alakja az összes hazai fajo¬ 
kon állandó ; az oldalfalak a levél fonákján is csak nagyon kevéssé 
kanyargósabbak. 
A szájnyílások az összes Borraginaceákra is jellemző cruci - 
/hra-typushoz tartoznak ; a zárósejtek nagysága saját vizsgálataim szerint 
18 x 20 fi, egész 20 x 28 fi, számuk a levél fonákján csak kevéssel több 
mint a levél szinén, a hol számuk négyszögmilliméterenkint a 200—250-et 
meghaladja. A szájnyílás azonban a levél szinén alig siilyed az epider¬ 
mis síkja alá, a levél fonákján többnyire kiemelkedik az epidermisből, 
az 0. Visianii-nál pedig még a levél szinén is kevéssé kiáll. 
A mesophyll-szövet szerkezete az isolateralis typus felé 
mutat közeledést. Már Schibler az általa vizsgált genusok közt az 
Oiiosmd-n és az Echinospermum Lappulá-n azt találja, hogy a meso- 
phyllnak meglehetősen chlorophylldüs felső és alsó palisad-rétege van, a 
felső két, teljesen egyforma sejtsor-emeletből áll, az alsó pedig egy 
sejtsor-emeletből. A palisad-emeletek sejtjei szorosan simulnak egymás¬ 
hoz, nagyobb hézagot csak a szájnyílások alatt képeznek. Az alsó és 
felső palisad-réteg között foglal helyet az aránylag keskeny rétegű, 
többé-kevésbbé szoros összeállású, inkább lapított és horizontálisan egy¬ 
más felett elhelyezett sejtekből álló, chlor ophyllszegény szivacsparen- 
chyma. A levél szövetéből, a levelek vastagságát 0*2 mm.-nek véve, 
24 fi esik a felső epidermisre, 80 fi a felső palisad-rétegre, 40 fi a 
szivacsparenchymára, 40 fi az alsó palisad-rétegre és 16 fi az alsó epi¬ 
dermisre. 
A levélerek szerkezete inkább csak külső morphologiai szem¬ 
pontból jellemző, a mennyiben az összes európai fajok — az egy 0. 
Spruneri -1 és ritkán az 0. stellulatum -ot kivéve — és a keleti fajok 
túlnyomó része csak egy, igen vastag, erősen kiemelkedő, néha csont¬ 
fehér középérrel birnak, mely a többnyire keskeny levéllemez szélei 
