HAZAI ONOSMA-FAJAINIÍ. 
411 
felé csak igen vékony, szabad szemmel ki nem vehető oldalereket bocsát, 
jól látható oldalér tehát csak igen kevés fajon található. Csak a levél 
szélén fut végig 1—2 erőteljesebb, a középérből mindjárt a levél insertió- 
síkjánál kilépő oldalér, melyet kividről csak gyengén megvastagodott 
levélszegély jelez. A középér edénynyalábját fölül és alul elég vastag 
collenchyma határolja, melyet kívülről tág parenchyma vesz körül. Ez 
a parenchyma úgy a felső, mint az alsó epidermis felé fokozatosan 
ismét vékonyabb falu collenchymába megy át. 
Szőr özet. Az Onosma egyik legjellemzőbb sajátsága, mely a Bor- 
raginaceák többi genusától is elég élesen megkülönbözteti, a szőrözete ; 
igen nagy változatossága jó faji bélyegül szolgál és a genus alcsopor¬ 
tokba való osztásának alapját képezi. A száron és a leveleken található 
szőröket háromféle typusba lehet osztani. Ezek a szőrtypusok : a nagy 
serteszőrök ( setae), az apró ser tesző rök (setulae) és a nagy 
serteszőrök töve körül többé-kevésbbé csillagosán elhelyezkedő csilla¬ 
gos sertók (aster osetulae). A Borraginaceák egyes genusain gyakori, 
egysejtű fejecskében végződő mirigyszőrök az Onosmá-nél hiányzanak. 
A Borraginaceákat jellemző nagy serteszőrök mindig egy¬ 
sejtűek, és többé-kevésbbé vastag merev fallal birnak, mely kovasavval 
van impregnálva; a falnak külső felszíne igen gyakran a sejtfalba ra¬ 
kódott szénsavas mészkristályoktól bibircses felületet nyer. 1 A nálunk 
termő Onosmá -k sertéi hosszúságban az 5—7 mm.-t is meghaladják 
s aránylag nagy vastagságukat a családhoz tartozó többi genusok sertéi 
alig érik el. Tövükön, közvetlenül az epidermis felett erősen kiöblösödve, 
úgynevezett szőrhagymát, szőrbulbust képeznek. Ezt a szőrhagymát 
gömbsüvegformán kiemelkedő, a serte töve felé fokozatosan tágult vo¬ 
lumennel biró epidermis-sejtek veszik körül, melyek tehát a serte körül 
egy, egész 4—5 körben, legtöbb esetben concentrikusan és többé-kevésbbé 
radiálisán is elhelyezkedve, némelyektől szőrcallusnak nevezett epider- 
mális képződményt alkotnak, melyet szerintem legczélszerűbb lapos 
szőr párnának fogni fel. A szőrhagymához közvetlenül simuló, tehát 
legbelsőbb kör sejtjeinek alakja többé-kevésbbé tompán kúpidomú s belső 
falát a szőrhagyma fala képezi ; a szőrhagyma alatt, tehát mindjárt a 
palisad-sejtek felett még 2—5 vékonyfalú, szögletes volumennel biró 
epidermis-sejtet is találunk, úgy hogy a serte hagymája úgy oldalt, 
mint alulról mintegy epidermis-sejtekbe van beágyazva ; a palisad-sejtek 
közvetlenül ezen szőrpárna alatt következnek. Ez a szőrpárna megvan 
ugyan a Borraginaceák más genusainál is (. Echium , Litho sperműm stb.), 
de ott többnyire egyszerűbb szerkezettel bír, a szőrpárna legfeljebb 
1—2 concentrikus sejtkörből áll. 
1 SOLEREDER 1. C. 
