412 
JÁYORKA SÁNDOR 
Erre a szőrpárnára jellemző továbbá, hogy a serte falának kova- 
tartalma átterjed a szőrpárna összes sejtjeinek falára, a többi el nem 
változott epidermis-sejt falára azonban nem megy át, mi által a szőr¬ 
párna gyakran fehéres, vagy világosabb színével többnyire erősen elüt 
az epidermis többi részétől és szabad szemmel is jól kivehető ; különö¬ 
sen jól vehető ez ki a haplotricha-csoport egyes fajain (0. Visiauii), a 
balkáni 0. Rhodopeum- nál pedig a szőrpárna feltűnő nagysága jó faji 
bélyeget is ád. 
A szőrpárnát alkotó concentrikus sejtkörök száma 1—5 közt vál¬ 
tozik, az egy concentrikus körben levő sejtek száma pedig 5—15, a 
külsőknél egész 25 fehet : gyakori eset azonban, hogy ugyanazon faj 
alaksorozatán belül, főkép a levél fonákján a közepér mentén, csak egy 
sejtkörös szőrpárna van, sokszor pedig egyáltalán hiányzik s csak az igen 
tág volumennel biró szőrhagyma van meg (pl. az 0 . arenarium- nál) ; 
más keleti fajoknál, nevezetesen a teljesen rányomott szőrözettel bírók¬ 
nál (0. sericeum , simplicissimum) a szőrpárna hiánya állandó bé¬ 
lyeggé válik. 
A szőrök második typusa: az apró serteszőrök ( setulae ) az 
Onosmá- k haplotricha-csoj)ortjában a nagy serteszőrök közt találhatók; 
nem, vagy csak ritkán kovásodott falu, egyenes, apró, legfeljebb 0*5 mm. 
többnyire 0*15—0*3 mm. hosszú, egysejtű, merőlegesen elálló kis serték 
ezek, melyek körül az érintkező epidermis-sejtek, rendesen 5—10, ra¬ 
diálisán helyezkednek el. Az apró serték sűrűsége az egyes fajokra 
nézve eléggé állandó. így eg} T es keleti fajoknál oly sűrűn állanak, hogy 
a levélnek és a szárnak szürke mezt kölcsönöznek. A nálunk is 
termő 0. Visianii-nél mint finom pelyhes bevonat, már 8—10-szeres 
nagyításnál is jól kivehető s ugyané fajon a levél fonákján csak ilyen 
apró sertéket találunk, nagy serték csak a középér mentén es a levél 
szélén fordulnak elő. Az 0. arenarium emez apró sertéi már ritkábban 
állnak, kurtábbak és tövükön erősebben duzzadtak, az idősebb leveleken 
gyakran lekopnak. Egyes keleti fajoknál (pl. az 0. Kilouyense) ezek az 
apró serték minden egyes nagy serte szőrpárnája körül, tehát a még el 
nem kovásodott epidermis-sejteken radiálisán helyezkednek el, maga a 
szőrpárna azonban még csupasz marad, mi által látszólag asterotricha- 
typusu szőrképlet áll elő. Ez a néhány faj alkotja Boissier heterotricha- 
csoportjának egy részét, jóllehet ezek csak módosult haplotricha-typus- 
nak vehetők. A nagy sertéktől az apróbb sertékig való átmeneti alakok 
általában ritkábban találhatók. 
Az Onosma szőrképleteinek harmadik faját végül azok a serték 
alkotják, melyeket az asterotricha-csoportnál mint csillagos serté¬ 
ket ismerünk. Hasonló csillagos elágazású serték ugyan a Cordia Ge- 
