414 
JÁVORRA SÁNDOR 
csillagos sertékkel érintkezve physiologiai hivatásának alkalmasabb mó¬ 
don tud megfelelni a haplotricha-csoport elálló, szerteszórt apró sertékkel 
biró szőrmezénél, az asterotricha-csoport fajain tehát a szőrözet is e 
fajok erősebb xerophytismusára enged következtetni. 
A nagy sertókre jellemző sajátság még a Borraginaceák többi 
nemeinél is gyakori bibircses felület: a nagy serte egész külső felülete 
többé-kevésbbé rövid kúpos, tompa vagy lekerített hegyű bibircsek borít¬ 
ják; gyakran ugyanazon fajnál is változó sűrűségűek. A haplotricha- 
csoport fajainál általában gyérek, néha teljesen hiányzanak, hiányuk a 
serték sima, fénylő felületét okozza : ha ellenben sűrűn fedik a sertét, 
akkor a növénynek fénytelen, átlátszatlan fehéres külsőt kölcsönöznek. 
Az apró sertéken ez a bibircsesség hiányzik; a csillagos sértőknél a 
legtöbb esetben szintén ; így az 0. viride- és echioides -nél e bibircses¬ 
ség hiánya egyik oka annak, hogy a csillagos serték simaságuk és át¬ 
látszóságuk miatt is szabad szemmel nehezen vehetők ki ; míg pl. az 
0. stellulatum nagy és csillagos sertéi az igen sűrű bibircsek következ¬ 
tében egyrészt, másrészt vastagságuk és az epidermis-felülethez való 
szorosabb simulásuk miatt tisztán kivehetők. 
Igen gyakori és jellemző a sertékre és a szőrpárnára a főkép az 
asterotricha-csoport fajainál mutatkozó cystolith- szerű képződés, melyet 
a Borraginaceák több genusánál észleltek. A szőrpárna sejtjeiben 
ugyanis a belső felület bármely oldalán egy ponton kiindulva organikus 
alapállománynyal biró, concentrikusan rétegezett szénsavas mész rakódik 
le, mely a szőrpárna sejtjeinek és néha a csillagos sértőknek üregét is 
többé-kevésbbé kitölti. A szőrpárna-sejtek falának ez a vastagodása, szén¬ 
savas mészszel való incrustálódása tehát, főképen Mez 1 vizsgálatai sze¬ 
rint, azonos módon keletkezik a Moraceák és Urticaceák családjánál 
ismeretes typicus cystolithéval, és ettől leginkább abban tér el, hogy 
nem függ össze vékony nyéllel a sejtfallal, hanem mindjárt eredési 
helyén, kinövési pontjánál szorosan ráfekszik a sejtüreg falára, továbbá 
nem lép fel oly függetlenül az epidermis-felület bármely részében, ha¬ 
nem mindig csak a serték bulbusában és leginkább az azt környező 
szőrpárna sejtjeiben található. A szőrpárna sejtjeinek ilyen, cystolith- 
féle képződménynyel való kitöltése a szőrpárnának és a csillagos serték- 
nek szabad szemmel is látható, átlátszatlan fehér szint kölcsönöz. Kü¬ 
lönösen gyakori ez a heterotricha és asterotricha fajok leveleinek főképen 
a fonákján és tőleveleinek töve táján, igen jól kivehető továbbá pl. az 
1 Mez, C. : Morphologische und anatomische Studien über die Gruppe der 
Cordieæ (Engl. Bot. Jahrbücher, XII (1890) p. 526—587) és Solereder, 1. c., p. 632 
127, ábra G, D. 
