HAZAI ONOSMA-FAJAINK. 
427 
hosszúak, sűrűbben vagy gyérebben állók, berzedtek, elállók, vagy kissé rási- 
mnlók. A serték szőrpárnájának sejtjei 1—3 körben állók, vagy ritkábban, 
főkép a száron, a levél fonákján és tövén, a szőrpárna képződése el is 
marad ; a szőrpárna sejtjei csillagos serték nélkül, vagy gyakrabban 1—5, 
ritkán egész 10 csillagos seriével, melyek a seriénél többszörösen (3—10- 
szer) rövidebbek, a levél színén alig, vagy legfeljebb egyszer hosszabbak, 
a levél fonákján pedig, a hol a szőrpárna kisebb, 2—3-szor is hosszab¬ 
bak a szőrpárna fél átmérőjénél. Tőlevelek száma 8—20, felső harmad¬ 
vagy negyedrészükben legszélesebbek, lassan körülbelül harmadrész 
akkora nyélbe keskenyedők, 5—18 cm. hosszúak, 6—13 mm. szélesek. 
A szár oldalágai többnyire egész hosszukban levelesek, 1—3 cm. hosszú, 
tojásdad hosszúkás, egész keskeny lándzsás levelekkel. A virágok murva¬ 
levelei hosszúkás-tojásdadok, egész keskenylándzsásak, a felsők hosszú 
hegybe keskenyedők. Csészesallangok keskenylándzsásak, lassan csúcsba 
keskenyedők, vagy egyenletesen szélesek, csúcsukon kissé tompák, virág¬ 
záskor 6—11 mm. hosszúak, 1—1*5 mm. szélesek, a párta feléig vagy 
kétharmadáig érők; a terméses csésze sallangjai 13—18 mm. hosszúak, 
1*5—3 mm. szélesek. A párta a viritás kezdetén is halaványsárga, 
kopasz, ritkán a karima visszahajló karélyai alatt kissé pelyhesedő, 
13—20 mm. hosszú. A porzók antherái 5—7 mm. hosszúak, néha a 
párta elvirítása után csúcsaikkal kiállók, alsó végük a filamentum sza¬ 
bad részének feléig vagy azon is túl érő, a filamentum szabad része az 
antherának felét vagy Vs^át teszi ; az anthera alsó vége a párta alsó 
szélétől 6—10 mm.-nyi távolságban van. 
Terem többnyire szikár, homokos lejtőkön, ritkábban kövek közt, 
sziklás helyeken. Viritás ideje: junius —szeptember. 
Termetében és szőrözetében igen változó faj, mely azonban egy¬ 
részt az O. Visianii- tol mindig megkülönböztethető főképen évelő, 
többfejű rliizomája, szélesebb tőlevele-, keskenyebb szárlevele-, sárgás 
szőrözete-, rövidebb csészéje-, mindig sárgás, kopasz pártájával, kisebb 
makkocskáival stb., másrészt a többi hazai, asterotricha-csoportbeli 
fajoktól is mindig ágas szára, többé-kevésbbé elálló, gyérebb sertéivel 
és a serténél mindig többszörösen rövidebb csillagos sertéivel, legalább 
a levél szélén meglevő apró sertéivel, közepes nagyságú, kopasz, hala¬ 
ványsárga pártájával, rövidebb porzószálaival könnyen megkülönböz¬ 
tethető. 
Az alább tárgyalandó két subspecies az 0. arenarmi n szőrözetbeli 
változásainak mintegy két szélsőségét jelzi: az 0. pseudo arenarium 
ritkás, rövidebb, inkább rásimuló sertéivel, az 0. fallax igen sűrű, 
hosszú, és berzedt szőrözetével válik el a typusos 0. arenarium-tól, a 
mely tehát szőrözet tekintetében, a két alfaj között mintegy a középső 
