428 
JÁVORKA SÁNDOR 
helyet foglalja el. Úgy az 0 . pseudo arenarium, mint az 0 . fallax azon¬ 
ban átmeneti alakok közvetítésével a typusos 0 . arenarium-ha, mennek 
át. Különösen áll ez az 0 . pseu do aro larium - ra, mely typusos alakjában 
csak Erdélyben fordul elő, míg nyugat és észak felé (Debreczen, Nyír¬ 
egyháza, Tokaj, Tállya, Eger, Gyöngyös), de még Erdély egyes pontjain 
is már átmeneti alakokat alkot a typusos 0 . arenarium felé. Ilyen 
átmeneti alak az 0 . tuberculata Kit. is, melyet Kitaibel Zemplén 
megyéből, a tállyai várhegyről írt le. 
Kerner 1 szerint Kitaibel az 0. tuberculata leírásánál a tállyai 
várhegyen szedett példányokon valószínűleg felismerhette a szőrpárna 
apró csillagos sertéit ; azonban KiTAiBEL-nek a herbáriumában levő többi 
Onosmá- hoz írt jegyzeteiből kitűnik, hogy ő a különben is szabad szem¬ 
mel alig, vagy egyáltalában ki nem vehető, jórészt lekopott csillagos 
sertéket nem vette észre, mert még azoknál a fajoknál is (például az 
0 . Tauricum- nál), melyeken sokkal jobban láthatók a csillagos serték, 
mint a ő 0 . tuberculalá-ján , ott is megjegyzi, hogy «pilis tantum caulis 
stellulatis». Kitaibel így minden valószínűség szerint csak az 0 . stellu- 
latum levelén ismerte fel az ott legjellemzőbben mutatkozó, szabad 
szemmel is jól látható csillagos sertéket. Az Ö. arenarium szőrpárná¬ 
ján minden valószínűség szerint Sándor József (pesti kamarai tiszt¬ 
viselő, Frivaldszky Imre botanizáló társa) fedezte fel először a csillagos 
sertéket, ki a budapesti tudományegyetem herbáriumában levő, tőle 
0. Heuffelii-nek nevezett szentendrei 0. arenarium- hoz azt írja diag- 
nosisnak: «foliis apice tantum pube obscure stellata, secus simpliciter 
setosis». A typusos 0. arenarium- ra vonatkozhatik továbbá Kochel 1 2 
0 . echinatum Desf. faja, melyet ő az 0 . tuberculatum Kit. synony- 
májának vél. 
Míg nálunk 0. arenarium alakkörébe tartozó fajok (0. jjseudo- 
arenarium, fallax) többnyire dúsan elágazó szárral bírnak, addig nyu¬ 
gat felé menve, gyakoribb lesz az egyszerű borragoiddal végződő szár. 
Ilyen faji eltérés péld. az alsó-ausztriai ö. Austriacum Beck, a svájczi 
0 . Vaudense Greml. és 0. Helveticum DC., a déltiroli 0. Tridentinum 
Wettst., utóbbi már átmenetet képez az 0 . echioides L. g J . felé. 
Magyarországi termőhely eh: Pozsony!!, Fertőtó!!, Ti¬ 
hany! (leg. Hermann, Herb. Mus. Palat. Yindob.) ; Haisány hegy Bara¬ 
nya megyében! (Herb. Mus. Transsilv.), Győr!, Vérteshegység (Herb. 
Mus. Transsilv.); Budapest környéke!!, Tápiószele, Fényszaru! (Herb. 
Mus. Transsilv. et Berolin.) : Jászberény ! (leg. Karkovány, Herb. Mus. 
1 Kerner apud Borbás, 1. c. p. 413. 
2 Rochel : Bot. Reise in Banat, p. Oí>. 
