MAGYARORSZÁGI NEKITINÁK. 
451 
példányt a Nagyvárad mellett lévő Pecze patakban, kétségtelennek kell 
azonban tartanunk, hogy az azóta különben elkallódott példány nem 
volt N. fluviatilis, mert ott MAYER-en kívül nem találta meg senki sem. 
De legújabban mégis előkerült a N. fluviatilis a magyar faunaterület¬ 
ről,. csakhogy egészen más tájékról, t. i. Zengg mellől Sv. Jurajról, a 
hol Dobiasch Ferencz zenggi gyűjtő fedezte fel. DoBiASCH-tól későbben 
Kormos Tivadar is szerzett példányokat, a ki ezt az adatot egyik újabb 
dolgozatában 1 azóta közzé is tette. Ismeretes, hogy a N. fluviatilis a 
legnagyobb mértékben variáló fajok közé tartozik, úgy hogy az iroda¬ 
lom a törzsalak mellett egész sereg változatát ismeri. A sv. juraji pél¬ 
dányok sem tesznek kivételt. Ezek meglehetősen aprók és vékonyhéjúak ; 
alapszínük barna, melyet terjedelmes sárgás, máskor fehér, itt-ott össze¬ 
folyó foltok tarkáznak. Akadnak közöttük olyanok, melyek Kobelt 1365. sz., 
dalmácziai példányokról vett rajzával 2 egyeznek meg,.s a melyeket N. salo- 
nitana Kutschig néven szoktak említeni. Más példányok barna alap¬ 
színe néha többé-kevésbé szabályos öveket alkot. Ezeket Kormos (id. h.) 
iV. fluviatilis L. var. infasciata Villa néven sorolja fel. Kormos azon¬ 
kívül egy új változatot is írt le var. zernovnicensis néven. 
A N. Prevostiana typikus példányai az említett három fajtól, így 
a hozzá legközelebb álló N. öanubialis typikus képviselőitől is könnyen 
megkülönböztethetők, mert ez a kurtább, zömökebb, rendesen kisebb 
termetű formák közé tartozik, amazok ellenben karcsúbbak, a nagyobb 
átmérő irányában jobban megnyúltak s azonkívül majdnem mindig jóval 
nagyobbak is. A N. Prevostiana, egy érdekes esetet kivéve, meleg vizek¬ 
ben él, míg a többi hideg víz lakója. Egyedül a N. fluviatilis -nak ismer¬ 
jük egy oly változatát, mely Dél-Francziaország meleg vizeiben for¬ 
dul elő. 
A szóban forgó faj Magyarországon kívül csak egy helyen fordul 
elő, t. i. Vöslauban, Alsó-Ausztriában. Innen írták le. A vöslaui példá¬ 
nyok aprók, gömbdedek, színük tiszta fekete, néha lila. Az utolsó 
kanyarulat felső részén gyengén fejlett él fut végig. — Fekete színben 
Magyarországon három helyen fordul elő, ú. m. Robogányban (Bihar 
megye), Tapolczán Miskolcz mellett és a Tátrában. 
A robogányi példányok a vöslaui fekete színűektől csak abban tér¬ 
nek el, hogy tekercsük igen alacsony, majdnem lapos, csak a hegyes 
csúcs emelkedik ki kevéssé. Az utolsó kanyarulaton a válltaraj és a 
varrat között pedig íves barázda fut végig. 
1 Beiträge zur Molluskenfauna des kroatischen Karstes. (Nachrbl, Deutsch. 
Maiak. Ges. 38. Bd. 1906. p. 153.): 
- Rossmässler’s Iconographie, N. F. VITT. Bd. 
