456 
Di SOÓS LAJOS 
nek (N. Prevostiana frm. Adelae serratilinea Brus.) rajzolata is meg¬ 
egyezik a püspökfürdői élő és a tatai Neritiná- k rajzolatával. 
A typikus N. Gizelae A az előbbitől könnyű megkülönböztetni, a 
mennyiben 1. a N. Gizelae rendesen kisebb, 2. a nagyobb átmérő irá¬ 
nyában megnyúlt, tehát karcsúbb és sohasem gömbded, 3. tekercse maga¬ 
sabb és 4. tengelyvánkosa duzzadt, többé-kevésbbé domború, néha pedig 
igen erősen megvastagodott. 
Megjegyzendő azonban, hogy a püspökfürdői kihalt Neritiná- k 
sorozata a BRusiNA-féle két alakkal még egyáltalán nincs kimerítve. 
Nevezetesen megvannak az átmeneti formák a két typus között, mit 
egyébként Brusina is megemlít, akár a tekercs magasságát, akár a ten¬ 
gelyvánkos duzzadtságát, akár ez alak egészét nézzük, vagyis a határ a 
gömbded N. Adelae és a karcsúbb N. Gizelae között nem éles. A kar¬ 
csúbb, nem duzzadt tengelyvánkosú példányok tökéletes másai a N. meri¬ 
dionalis- nak. A dolog magyarázatát a geologia adja meg, a mint mind¬ 
járt rátérek. 
Közbevetőleg csak a N. peloponneskí -ról akarok még röviden meg¬ 
emlékezni. E faj abban tér el a N. meridionalis- tói, hogy utolsó kanya¬ 
rulatát harántsorokba rendeződött fehér foltok tarkázzák. Ilyen fehér 
foltos és a görögországiaktól meg nem különböztethető példányok tiszta 
feketékkel vegyesen fordulnak elő Szicziliában is és a mint említettem, 
a tapolczai példányok némelyikén szintén megvannak a fehér foltok 
nyomai. Azért alig hiszem, hogy a N. peloponnesiá-t el lehetne válasz¬ 
tani a N. meridionalis-iól, illetőleg N. Prevostianá-iól. Földrajzi elter¬ 
jedésük sajátosságait az a körülmény magyarázza, hogy e Neritiná -k 
a harmadkor végén jobban elterjedt faj maradványai, melyek a kiima 
hidegebbre fordultával csak egyes, fennmaradásukra különösen kedvező 
helyeken tudták fenntartani magukarfc. A N. danubialisA, mint láttuk, 
szintén e faj utódának tartom, mely lényegesen eltérő életviszonyok¬ 
hoz alkalmazkodva tetemesebb átalakulásokon ment keresztül. 
* 
The four species of Neritinae which have, apart from the rather 
dubious N. serratilinea var. thermalis Lang claimed by some Hunga¬ 
rian authors to be found at the bath of Püspökfürdő, been up to the 
present mentioned to be the only representatives of their genus in 
Hungary, are as follows: N. fluviatilis L., N. danubialis C. Pfr., N. 
transversalis C. Pfr. and N. Prevostiana C. Pfr. 
N. fluviatilis is said by A. Mayer, in one of his papers published 
in Hungarian, 1861, to have been collected by him in the vicinity of 
Nagyvárad. Imust, however, premise that it has never again been met 
