A HELIX ARBUSTORUM HÍM CSÍRASEJTJÉNEK FEJLŐDÉSE. 
237 
hanem laza reczét alkot. Hogy ezeket a sejteket valóban spermatogoniák - 
nak kell tartani, azt az is bizonyítja, bogy a miri gyes övékben az Ancel- 
féle nagy csírasejteknek már nyomát sem lehet megtalálni, nyilván 
azért, mert a szóban lévő sejtek már ezekből származtak, s e mellett 
tanúskodik az a körülmény is, hogy a spermatogoniák közt már nagy 
petesejtek is láthatók, a melyek szintén azokból az őscsirasejtekből ke¬ 
letkeztek. 
A spermatogoniák között elszórva egyes sajátságos sejtek fordulnak 
elő, a melyek kezdetben nagyon hasonlítanak a spermatogoniákhoz s 
azoktól csak abban térnek el, hogy nagyobbak és több chromatinjuk 
van. A spermatogoniákhoz való hasonlatosságuk következtében eleinte 
nagyon kevéssé tűnnek föl, azonban az olyan mirigycsövekben, melyek 
a fejlődésnek előbbre haladott stádiumában vannak, már első pillanatra 
felötlenek, mert magvuk rendkívül nagy s telisded-tele van hatalmas 
chromatinrögökkel, melyek közt egy vagy több magvacska látható, plas- 
májuk ellenben nagyon kevés. A mag alakja szabálytalan sokszögletű. 
Ezek a sejtek Ancel vizsgálatai szerint közvetetlenül az indifferens hám¬ 
sejtekből keletkeznek. Ismerték őket már a Helix ivarmirigyének legelső 
vizsgálói is. Platner (91) alap- (basalis) sejteknek nevezte el őket. 
A régebbi búvárok (Duval, Brunn, Bloomfield, Bouzeaud) azt hitték, 
hogy a spermatozoák ezekből fejlődnek. Ma általában azt tartják róluk, 
hogy a csirasejtek, elsősorban a fejlődő spermatozoák táplálására valók 
és az emlősök heréje SERTOLi-féle sejtjeinek felelnek meg. 
A föntebb ismertetett spermatogoniákhoz hasonló sejteket találunk 
az olyan ivarmirigy mirigycsöveinek fala mentén is, a mely a fejlődés¬ 
nek már haladottabb fokán van, illetőleg a melyben a hím csírasejtek 
fejlődése már javában folyik. A magvak igen gyakran oly szorosan össze 
vannak zsúfolva, hogy határaik is elmosódnak s csak gondos vizsgáló¬ 
dás után lehet őket megkülönböztetni egymástól. Nagyon gyakran talál¬ 
juk a spermatogoniákat a VII. T. 2. r-án föltüntetett állapotban, vagyis 
a midőn a chromatin hatalmas, szabálytalan, egymással chromatin- 
rögök közvetítésével összekötött csomókban található. Ezek a magvak 
néha tetemes távolságra vannak egymástól, mint a hogyan az említett 
rajz is föltünteti, máskor azonban szorosan egymás mellett, szinte össze¬ 
tapadva találhatók. Az egyes sejtek határát nem lehet fölismerni, mivel 
a magvak közös plasmába vannak beágyazva, úgy a hogyan már föntebb 
is ismertettem. Meves a Paludina hím csírasejtjeinek fejlődéséről szóló 
dolgozatában (72) azt Írja, hogy a mirigycsövek gyengéd kötőszövetből 
álló falát óriási sejtek, az alapsejtek vonják be s a spermatogoniák 
azok plasmájába vannak beágyazva. Ugyanúgy van szerinte a Helix - 
ben is. Azonban MEVES-nek a Helix-re vonatkozó állítása téves. A sper- 
