238 
DÇ SOÓS LAJOS 
matogoniák és az alapsejtek magva eredetileg közös alapplasmába van 
beágyazva (v. ö. VIL T., 1. r.), későbben pedig az alapsejt magvát körül¬ 
vevő plasmát jól meg lehet különböztetni, a melybe már csekély voltá¬ 
nál fogva se lehetnek beágyazva a spermatogoniák magvai. 
A fejlődés további menetében az alapplasma egy része a sperma- 
togonia-magvak körül differentiálódik. Ezt a plasmát a közös alapplas- 
mából kijutott mag magával ragadja s így alakul ki a typusos sejt 
formájával bíró spermatogonia. 
A spermatogoniák oszlásának menetét a VIL T. B—7. rajza tün¬ 
teti föl. Közbevetőleg meg kell jegyeznem, hogy az oly ivarmirigyekben, 
melyekben a spermatozoák fejlődése már javában folyik, aránylag kevés 
osztódó spermatogoniát találunk, a miből arra következtethetünk, hogy 
a spermatogoniák szaporodási idejének java része a fejlődés korábbi 
szakaszaira esik. 
Az osztódni kezdő spermatogoniák magvának chromatinja finom 
fonalakból álló gomolyt alkot (VII. T., B. r.). Ezekből a fonalakból ké¬ 
sőbben rövidebb, zömök, ívesen vagy néha patkóalakúan hajlott chro- 
mosomák keletkeznek (4. r.). A chromosomák később még zömökebbek, 
gömbdedek vagy tojásdadalakúak lesznek (5—6. r.), melyek már készen 
vannak arra, hogy a magorsó középsíkjában helyezkedjenek el. Az oszlás 
folyamán mintegy 48 chromosomát számlálhatunk, tehát annyit, a 
mennyit Ancel az osztódó nagy csírasejtekben észlelt. A chromosomák 
pontos számát nagyon bajos megállapítani, mivel aránylag igen kicsiny 
sejtben vannak összezsúfolva s így a pontos számlálás majdnem lehetetlen. 
Annyi kétségtelen, hogy számuk 40-nél nagyobb, a mit fontos tudnunk 
azért, hogy a reductiót megérthessük. A régebbi búvárok (Platner, 
Bolles Lee, Prowazek) szerint a Helix -nek 24 chromosomája van. Ancel 
mutatta ki elsőnek, hogy a Helix fiatal csírasejtjeit 48 chromosoma 
jellemzi, ugyanannyit számlálhatunk az első blastomerák-han is, tehát 
nyilvánvalóan azt kell a Helix - re jellemző rendes, normális számnak 
tekintenünk. Ancel azt állítja (1), hogy ezt a teljes számot csak a spermato¬ 
goniák anyasejtjeiben, a nagy csírasejtekben találjuk meg, s hogy ez a szám a 
spermatogoniák oszlásának bevezető stádiumaiban leszáll 24-re, vagyis, s ez 
a fontos, a chromatin a spermatogoniákban redukálódik. Ancel adatai a 
Helix pomaliá-Y& vonatkoznak, melyet magam nem vizsgáltam meg s 
így nincs módomban számlálásának, illetőleg megfigyeléseinek helyességét 
közvetetlenül ellenőriznem, annyi azonban kétségtelen, hogy a chro¬ 
mosomák száma a Helix arbustorum spermatogoniáiban még 
nem csökkent felényire, s azért ennek a folyamatnak a fejlődés 
valamely későbbi szakaszában kell végbemennie, a mint azt később 
valóban lesz is alkalmam bebizonyítani. Teljesen kétségtelennek tartom, 
