A HELIX ARBUSTORUM HÍM CSÍRASEJTJÉNEK FEJLŐDÉSE. 
259 
bemetszés irányában oszlanak ketté. Ezzel a kettéoszlással alkalmasint 
analog jelenség az, melyet Bonnevie (1. c.) az Enteroxenos -on figyelt 
meg, melynek chromosomái az első érési oszlás után szintén ketté¬ 
hasadtak. Az eltérés abban van, hogy az Enteroxenos chromosomái már 
korábban is kettősek. 
Az I. spermatocyták oszlásából keletkezett sejtek a II. spermato- 
cyták (X. T., 2., 3. r.). Az a mód, a hogyan a második érési oszlás az 
elsőhöz csatlakozik, meglehetősen változó, s e szerint a második érési 
oszlásnak több typnsát különböztethetjük meg. Az egyik typusnak jel¬ 
lemző sajátsága, hogy a mag nem megy át tulajdonképeni nyugalmi 
állapotba, vagyis nem alakul ki benne magrecze, hanem a chromosomák 
megőrzik önállóságukat s szinte már ebben a stádiumban készen vannak 
arra, hogy az új magorsó középsíkjában helyezkedjenek el. Hogy a mag 
valóban nem megy át nyugalmi állapotba, azt az is bizonyítja, hogy 
éles maghártya nem alakul ki körülötte (X. T., 3. r.). Azt lehetne gon¬ 
dolni, hogy az olyan sejtek, a milyent ez a rajz is ábrázol, már a pro¬ 
phasis későbbi szakaszában vannak, melyet alkalmasint nyugalmi állapot 
előzött meg. Azonban ennek a föltevésnek ellentmond az a körülmény, 
hogy az ilyen sejtekben igen gyakran, ha elmosódottan is, de még föl 
lehet ismerni az első érési orsó rostjait, nyilvánvaló bizonyságául annak, 
hogy ez a stádium valóban az I. spermatocyták anaphasisát, ül. telo¬ 
phasi sát közvetetlenül követő stádium. 
Máskor, a második typusú oszlás esetében az I. spermatocyta telo- 
phasisára rövid ideig tartó nyugalmi állapot következik, a mikor a mag 
körül éles maghártya alakul ki, tehát a mag nyilvánvalóan rekonstruáló¬ 
dott. Ebben az esetben a chromatinállomány is más szerkezetű, mint az 
előbb említett példában. 
A chromatin legnagyobb része ilyenkor is csomókban tömörül (X. T., 
2. r.), azonban az egyes csomókat achromatikus anyag köti össze, mely¬ 
ben szintén chromatinrögök vannak elszórva. Ez az állapot némileg a 
spermatogoniák és az I. spermatocyták nyugalmi állapotához hasonlít, 
azonban mégis eltér attól, mert a nyugvó spermatogoniák és I. sperma¬ 
tocyták egész határozottan azt a benyomást keltik, hogy a chromatinjuk 
egységes fonalat alkot, a II. spermatocytákban ellenben többé-kevésbbé 
isolált chromosomákat találunk, vagyis a chromatin nem alkot reczét. 
A Helix pomatia II. spermatocytái, Bolles Lee (10) és Prowazek (98) 
vizsgálatai szerint, fejlődésük során mindig átmennek ezen az állapoton, 
azonban Bolles Lee kiemeli, hogy ha a két érési oszlás közé ékelődik 
is be nyugalmi állapot, mely után rendes prophasis következik, ez a 
folyamat a rendes oszlás megfelelő folyamatához képest redukálódott, 
annak mintegy kivonata. Bolles Lee- vei szemben Tschassownikow (120) 
17* 
