270 
Dì SOÓS LAJOS 
A fonalak kettős voltát, mondja Winiwarter, kettéhasadásból is 
lehetne ugyan magyarázni, mely későbben ideiglenesen eltűnik, azon¬ 
ban valószínűbbnek tartja, bogy a kettős fonalak két-két fonál párhuza¬ 
mos egyesüléséből jönnek létre. Az egyesült fonalak a pachyten mag 
vastag, olvasószerű chromosomái. A fonalak a fejlődés következő szaka¬ 
szában ismét kettősek, ez azonban nem bosszant való hasadás ered¬ 
ménye ; a kettősség okát a két alkotó fonál összeköttetésének meglazu- 
lásában kell keresni. Winiwarter azt hiszi, bogy a chromatin egyoldalú 
összehúzódása teljesen fölösleges és megmagyarázhatatlan jelenség volna, 
ha a kettős fonalak az eredeti fonál hosszanti hasadásából keletkezné¬ 
nek. Azonban ez a tömörülés nem fölösleges, hanem az a czélja, hogy 
a fonalak egymáshoz közeledhessenek s végül egyesülhessenek. Fölfogásá¬ 
nak bizonyítására fölhozza, hogy a pachyten mag chromatinfonala sok¬ 
kal vastagabb, mint a leptoten magé s ilyen nagyfokú megvastagodást 
a 'fonál egyszerű összehúzódásából nem lehet magyarázni. Másrészt meg 
a lepton mag fonalainak kettőssége egészen más természetű, mint a 
későbbi diploten magé. 
A chromosomák párhuzamos egyesülésére vonatkozólag az irodalom¬ 
ban még igen nagyszámú adatot találunk [Maréchal (64)*: Selachius- ok 
ovocytái ; Janssens (52) : a Batrachoseps attenuatus spermatocytái : 
Bonnevie (13, 14): az Enteroxenos ovocytái; Lérat (61): a Cyclops 
strenuus ovocytái; Stevens (115) : a Sagitta ovocytái; Otte (88): a 
Locusta viridissima spermatocytái; Schleif (105) a Planaria gonoce- 
phala ovocytái; Vejdovsky (121): szárazföldi Oligochaeták hím és női 
csírasejtjei ; stb.]. 
A chromosomák párhuzamos egyesülésének a kérdésével a leg¬ 
behatóbban Schreiner A. és K. E. foglalkozott, a kik közleményeik 
egész sorozatában (109, 110, 112) igyekeztek bebizonyítani, hogy a 
chromosomák egyesülésének ez a módja csakugyan előfordul. Vizsgála¬ 
taikat azzal a határozott szándékkal végezték, hogy a chromosomák 
csökkenésének módját közös alaptypusra vezessék vissza. Szerintük, 
mint Vejdovsky szerint is, a chromosomák egyesülése egyszersmind 
reductio is, mivel az a két chromatinfonál, a mely a copulatio útján 
létrejött kettős fonál kettéhasadásából keletkezik, egy-egy chromosomá- 
nak felel meg s mivel azok az oszlás alkalmával kimutathatóan más¬ 
más sejtbe jutnak, Weismann értelmében vett reductio folyik le, hiszen 
egész chromosomák válnak el egymástól. Schreiner A. és K. E. vizs¬ 
gálatait rendszertanilag nagyon távol eső állatokon végezte (a gerincze- 
sek közül Salamcmdrá-n, Spinax- on és Myxiné-n, a gerincztelenek kö¬ 
zül a Tomopteris nevű pelagikus Anneliclá- n és az Ophryotrochá- n) s 
így Schreiner A. és K. E., valamint a föntebb említett szerzők vizs- 
