A HELIX ARBUSTORUM HÍM CSÍRASEJTJÉNEK FEJLŐDÉSE. 
275 
tikus sejtekben is előfordulnak, nemkülönben Popoff és Goldschmidt 
vizsgálatainak eredményei más fölfogásra vezettek. Eme vizsgálatok, 
mint már kiemeltem, azt tanúsítják, hogy a párhuzamos fonalak az ere¬ 
detileg egységes fonál kettéhasadásából keletkeznek. Másrészt meg nem 
szabad elfelejteni, hogy a leptoten mag chromatinfonalai még nem 
chromosomák, ezek csak későbben fejlődnek ki belőlük. Az eddigi vizs¬ 
gálatok még nemcsak hogy azt nem tudták bebizonyítani, hogy a lepto¬ 
ten mag chromatinfonala a chromosomák számának megfelelő darabokra 
tagolódik, hanem még azt sem, hogy a gomolyt egy, avagy több fonál 
alkotja-e? A búvárok nagyobb része, köztük maga Winiwarter is, a felé 
a nézet felé hajlik, hogy a gomolyt csak egy fonál alkotja, s a föntebb 
említett szerzők közül egyedül Schleip találta több darabból állónak. 
Az én VII. T. 12. rajzom látszólag azt bizonyítja, hogy a gomoly több 
fonálból áll. Azonban az a rajz metszetről készült, s hajlandó vagyok azt 
hinni, hogy a fonalak szabad végei az átmetszés következtében jöttek 
létre. Ilyen sejtet tépéspræparatumaimon, sajnos, nem találtam. Egyéb¬ 
ként pedig kevéssé valószínű, hogy akár át nem metszett sejteken is 
meg lehetne-e állapítani, hogy vájjon a fonál a chromosomák számának 
megfelelő darabra tagolódik-e? A fonál roppantul kuszáit volta szinte 
legyőzhetetlen akadályokat; gördít a vizsgáló útjába, s pl. PopoFF-nak (94) 
a Pcdudina át nem metszett sejtjein sem sikerült megállapítania, hogy 
a gomoly egy vagy több fonálból áll-e? Azonban addig, míg kétségbe- 
vonhatatlanul be nem bizonyul, hogy a leptoten mag chromatinfonala a 
chromosomák rendes számának megfelelő részekre tagolódik, az a föl¬ 
tevés sem fogadható el, hogy a pachyten mag chromatinfonala, illetőleg 
chromosomája a leptoten mag két-két fonalának egyesüléséből keletkezett. 
Nem tartozik ugyan szorosan tárgyamhoz, de a teljesség kedvéért 
megemlítem, hogy a hypothesis ama második fele, melynek értelmében 
a conjugatio alkalmával egy apai és egy anyai chromosoma egyesül 
egymással, természetesen szintén nem állja meg a szigorúbb kritikát, 
vagy legalább is azokra az esetekre nem alkalmazható, a melyekben a 
szerzők párhuzamos egyesülést véltek látni. Ezt kézzelfoghatóan bizo¬ 
nyítják KÜHN-nek (58) és ScHLEip-nek (107) legújabb vizsgálatai, melyek 
szerint a chromatin a Daphnia pulex , továbbá az Ostracoclák partheno- 
genetikusan szaporodó nemzedékének parthenogenetikus női csírasejtjei¬ 
ben szintén kettős fonalakat alkot; nem kevésbbé fontos az a föntebb 
idézett adat sem, mely szerint kettős fonalak somatikus sejtekben is for¬ 
dulhatnak elő. 
Az eddigi megfigyelések azt tanúsítják, hogy a fonál csak jóval 
későbben, nevezetesen akkor válik külön részekre, a midőn pachyten 
maggá kezd átalakulni. Az egyes fonálrészeket ilyenkor már elég jól 
18 * 
