Dl SOÓS LAJOS 
í276 
(y. ö. VII. T., 1B. r.), utóbb a bouquet-stádiumban (VII. T., 14. r.) pedig 
egészen világosan ki lehet venni, s annyi kétségtelen, hogy a 
pachyten mag chromatinfonalainak száma a Chromosom ák 
redukált számával egyenlő. A reductio kérdésének szempontjából 
egyelőre ez a legfontosabb tény. 
A reductio folyamatának helyes megértése eme tény helyes magya¬ 
rázatától függ. A kérdés most már az, hogy a chromosomák csökkent 
számának megfelelő elíromatinszelvény keletkezése egyenlő-e a reductió- 
val, vagy hogy ezt a tényt másképen kell értelmezni ? 
A párhuzamos egyesülés tanának hívei többnyire azt vallják, hogy 
ez nem igazi, hanem csak ál-, pseudoreductio, mivel a vastag fonál két 
chromosomából, az egyesülés alkalmával összetapadt két fonálból áll. 
Ebben értelme szerint az is benne van, hogy a két fonál egy-egy chro- 
mosomának felel meg. A reductio szerintük csak későbben, az oszlás 
során megy végbe, a midőn a synapsis alkalmával egyesült chromosomák 
ismét elválnak egymástól. 
A párhuzamos egyesülés tanát a föntebb ismertetett érvek erejénél 
fogva nem tarthatjuk elfogadhatónak, a miért az eme tan alapján föl¬ 
épített magyarázatot se tarthatjuk helyesnek. A chromatin fejlődésének 
menete azt bizonyítja, hogy a chromosomák száma a csírasejtek fejlő¬ 
dése során sohase emelkedik magasabbra, mint a mennyi a pachyten 
magban kialakult. Továbbá kétségtelen, hogy a Helix arbustorum hím 
csírasejtjeiben kétértékű chromosomák egyáltalán nem szerepelnek, a 
miből önként következik, hogy az a mechanismus, mely a chromosomák 
számát szabályozza, már a pachyten magban működik, vagyis a chro¬ 
mosomák száma véglegesen szabályozódik már akkor, mikor a pachyten 
mag chromatinfonalai kialakulnak. Közelebbi magyarázat végett ama 
föltevéshez kell folyamodnunk, hogy a leptoten mag egységes chromatin - 
fonala a chromosomák csökkent számának megfelelő darabokra válik szét. 
A föntebb föltett kérdésre tehát azt kell válaszolnom, hogy a 
pachyten mag vastag chromatinszelvényeinek kialakulása 
egyenlő értelmű a reductióval, s hogy a Helix arbustorum 
spermiogenesise során Weismann értelmében vett csökkentő 
oszlás nem fordul elő. A két érési oszlás mindegyike Weismann 
értelmében vett ikeroszlás, melyek teljesen egyenlő módon folynak le, 
mint azt az oszlás ismertetése alkalmával is hangsúlyoztam. Ezeket az 
oszlásokat a somatikus sejtek oszlásától csak az különbözteti meg, hogy 
a második érési oszlás roppant gyorsan követi az elsőt. A gyors oszlás¬ 
nak az a czélja, hogy a chromatin tömegét csökkentse felényire, hogy 
azután a megtermékenyítés után, a petesejt chromatin jával való egye¬ 
süléskor egészüljön ki ismét a rendes mennyiségre. 
