A HELIX ARBUSTORUM HÍM CSÍRASEJTJÉNEK FEJLŐDÉSE. 
277 
Ez a magyarázat velejében megegyezik azzal, a melyet Brauer (17) 
adott az Ascaris meg alo cep hala chromosomáinak reductiójáról. Eme faj 
spermatocytáinak gomolyából, mint láttuk, szintén a chromosomák redu¬ 
kált számának megfelelő szelvény keletkezik. 
* 
A Helix arbustorum spermatocytáinak növekedési idejét két sza¬ 
kaszra lehet osztani, a mely szakaszokat a plasma, de főképen a chro¬ 
mosomák alakulásában megnyilvánuló folyamatok élesen elválasztják 
egymástól. Az első időszak a bouquet kialakulásáig tart, a második akkor 
kezdődik, midőn a kétfelé hasadt chromosomák részei elválnak egymás¬ 
tól és szétszóródnak a mag üregében. A sejt az első időszakban is észre¬ 
vehetően növekszik ugyan, azonban a növekedés inkább csak a magra 
szorítkozik. A tulajdonképen való növekedés a második időszakra esik, 
a midőn a sejt néha óriásira, eredeti nagyságának többszörösére növe¬ 
kedik. A chromatin az első időszak kezdetén a lininhálózatban elszórt 
szabálytalan alakú chromomerákból áll, melyekből fokozatosan vékony 
fonál alakul ki. A fonál később vastagabb és határozott számú részekre 
oszlik, a bouquet chromosomáira, melyek, mint láttuk, hosszában ketté¬ 
hasadtak. A chromatin fejlődésének eddigi menete velejében megegyezik 
azzal a móddal, a hogyan a fejlődés rendesen végbe szokott menni, 
megegyezik nevezetesen az oszló somatikus sejtek chromatinjának fejlő¬ 
désével. A chromosomák hosszant való hasadása után rendes körülmények 
között a magorsó kialakulása és az oszlás következik. Változatosság csak 
amaz idő hosszúságában észlelhető, a mely alatt a fonálalakú chromo¬ 
somák a magorsó zömök, többnyire tojásdad chromosomáivá alakulnak 
át. A rendes oszlástól élesen elütő folyamat a Helix arbustorum sper¬ 
matocytáinak fejlődésében ezután következik, a mi abban nyilvánul, 
hogy a chromosomák a hosszant való hasadás után nem alakulnak át 
a magorsó végleges chromosomáivá, hanem önállóságukat föladva föl- 
bomlanak, chromomerákra válnak, melyek egyenletesen oszolnak szét a 
mag közben ismét teljesen kialakult gerendázatában. 
A mag szerkezete ebben a stádiumban rendkívül hasonlít a nyugvó 
spermatocyta magvának szerkezetéhez, s bátran mondhatjuk, hogy a mag 
ismét nyugalmi állapotba jutott a nélkül, hogy ezt az állapotot oszlás 
előzte volna meg, a nyugalmi állapot kifejezést az általánosan használt 
értelemben véve, mely a magnak bizonyos morphologiai és nem phy- 
siologiai állapotát jelzi. 
Hasonló jelenséget korábbi szerzők is figyeltek meg, és pedig majd¬ 
nem kizárólag az ovogenesis során. Winiwarter (128) szerint az emlősök 
(ember és nyúl) petefejlődésében ugyanez a két szakasz figyelhető meg, 
