Dì SOÓS LAJOS 
28-2 
A csírasejtek a szervezet életében egészen sajátságos szerepet töl¬ 
tenek be. Ama körülménynél fogva, hogy más sejtekkel nem egyesülnek 
szövetté, hanem megtartják önállóságukat s új fejlődésnek kiinduló 
pontját alkotják, a Protozoa -sejtekhez hasonlítanak. Különállásuk ma¬ 
gyarázza meg, hogy számos, egészen sajátságos tulajdonság tünteti ki 
őket, számos olyan berendezésük van, mely a szervezet egyéb sejtjeit 
nem jellemzi. Azonban ebből egyáltalán nem következik, hogy a csíra¬ 
sejtek életműködését akkor is meg lehet érteni, ha kiszakítjuk őket a 
szervezettel való összefüggésükből Az irodalom adatai azt bizonyítják, 
hogy a búvárok, bár önkénytelenül, nagyon hajlandóak a csírasejtek és 
egyéb sejtek között a kelleténél élesebb határt vonni, pedig tudjuk, hogy 
az • összes sejtek életműködéseit ugyanazokra az alapfunctiókra lehet 
visszavezetni, a miből önként következik, hogy az összes sejtek élete 
közös törvények szerint folyik le s az eltérések csak azoknak a külön¬ 
féle sejtfajták szerint való módosulásaiban mutatkozik. Az újabb iro¬ 
dalom mintha ezeknek a módosulásoknak a kikutatását tartaná fő föl¬ 
adatának, s közben mintha megfeledkezett volna az általános törvények 
vizsgálásáról. A részletvizsgálatok tömegének óriási meggyarapodása 
mindinkább kívánatossá tette, hogy levonjuk a közös törvényeket, mert 
e nélkül a részletekben való eligazodás hovatovább lehetetlen lesz. Erre 
a feladatra Hertwig Richard vállalkozott, a ki a mag-plasmaarányról 
szóló tételével teremtett alapot az ily vizsgálatok számára. A tétel rész¬ 
letes kidolgozásában Hertwig egyik tanítványa, Popoff végzett rendkívül 
nagy értékű munkát. 
Nem szándékozom Hertwig nézeteit ezen a helyen részletesen 
ismertetni. Csak annyira fogok velük foglalkozni, a mennyire alkal¬ 
masak arra, hogy a csírasejtek életműködéseit újabb, élesebb világítás¬ 
ban tüntessék fel. 
Hertwig (49) abból indul ki, hogy a sejt élete a plasma és a mag 
együttműködésén alapszik. Egyik alkotórész sem élhet a másik nélkül. 
Egyes vizsgálatok, különösen GERAsiMOFF-nak a Spirogyrá- n és Boveri- 
nek a tengeri sün petéin végzett buvárlatai azt tanúsítják, hogy a sejt 
a mag nagyságával, illetőleg a chromatin mennyiségével a legszorosab¬ 
ban összefügg. Nagyobb sejteknek nagyobb magvuk van. További vizs¬ 
gálatok és következtetések azt bizonyítják, hogy a mag és a plasma 
tömegének aránya, vagyis az az arány, a melyet—- (m= mag, p — plasma) 
tényező fejez ki, szabályszerűen változó érték. Ennek nagyságától füg¬ 
genek az összes életműködések, az áthasonítás, a növekedés, az oszlás 
stb. Ezt az értéket külső tényezők, pl. a hőfok, chemiai ingerek stb., 
megváltoztathatják, de megváltoztathatják belső okok is. így Protozoák - on 
