A HELIX ARBUSTORUM HÍM CSÍRASEJTJÉNEK FEJLŐDÉSE. 
287 
maghártya mellett helyezkednek el. Ezek a fonalak a különböző szer¬ 
zők által «chondromiták»-nak nevezett plasmazárványoknak felelnek 
meg. A chromidialis rögök és fonalak utóbb meglehetősen egyenletesen 
oszlanak el a plasmában, s ugyanakkor vastagabb, határozott körvonalú, 
pálczikaszerű képződmények jelennek meg köztük. Ezeket már Platner 
megfigyelte. Heidenhain később pseudochromosomáknak nevezte el őket. 
A chromidiák a két érési oszlás alkalmával egyenletesen oszlanak meg 
a II. spermátocyták, illetőleg a spermatidák közt. Különbség annyiban 
észlelhető, a mennyiben a spermatidáknak jóval kevesebb pseudochro- 
mosomájuk van, mint a spermatocytáknak. A spermatidák pseudochro- 
mosomái végüknél fogva összetapadnak s kerekded, vagy inkább sok¬ 
szögletű teret zárnak be, melyet homogénnek látszó anyag tölt ki 
(XL T., 5. r.), s a mely a pseudochromosomáknál világosabban festődik. 
Popoff megfigyelései kétségtelenné tették, hogy a fonálalakú chro¬ 
midiák a chromidiarögökből keletkeznek —- mint azt már más szerzők 
(Benda, Meves, Ancel) is megfigyelték — hogy a pseudochromosomák 
a chromidiafonalakból keletkeznek, s végül, hogy ez utóbbiak «mellék- 
maggá» alakulnak át. Tehát a mitochondriarögök, chondromiták (mito- 
chondriafonalak), pseudochromosomák és mellékmag nem egymástól el¬ 
térő, sajátságos szervei a sejtnek, hanem egyazon szerv fejlődésének 
különböző stádiumai. 
Ancel és Popoff adataihoz nincs mit hozzátennem, mivel saját 
megfigyeléseim mindenben megegyeznek azokkal. En is megfigyeltem a 
fejlődés ama szakaszait, melyeket ők állapítottak meg, bár rajzokban 
csak nagyon hiányosan tüntettem föl őket, mivel úgyis csak ismert dolgo¬ 
kat ismételhettem volna. Popoff megfigyeléseinek kiegészítéséül csak 
azt hozhatom föl, hogy olyan chromidialis készüléket, mely a sperma¬ 
tidák typusos «mellékmagvá»-hoz nagyon közel áll, az I. spermatocy- 
tákban is figyelhetünk meg, mint a Vili. T., 5. r. bizonyítja. 
A chromidiák keletkezésének megítélésében rendkívül fontos az a 
körülmény, hogy azok a legszorosabban összefüggenek a maggal. Leg¬ 
először közvetetlenül a maghártya mellett jelennek meg. Fontos továbbá, 
hogy átalakulásuk során kapcsolat állapítható meg köztük és a mag 
chromatinjának átalakulása közt, a mi főképen abban nyilvánul meg, 
hogy fejlődésük korai szakaszában a sejtnek csak egy szorosan meg¬ 
határozott részében találunk chromidiákat, és pedig a plasma ama ré¬ 
szében, a merre a pachyten mag chromosomáinak szabad vége néz. 
Popoff ebből joggal következtetheti, hogy a chromidiáknak magából a 
magból kell keletkezniük, mint azt Hertwig B. a Protozoák-YÓ\ kimu¬ 
tatta. Hogy a magból chromatin juthat a plasmába, azt már más szerzők 
is megfigyelték. így Goldschmidt (32) kimutatta az Ascaris erősen mű- 
