298 
D? SOÓS LAJOS 
kezdettől fogva át van-e lyukasztva? Az első kérdés lényegtelennek lát¬ 
szik, a második azonban fontos, mivel szoros vonatkozásban van a 
tengelyfonál extracellularis részének keletkezésével. 
A spermatida későbben mindjobban megnyúlik. A mag előbb fél¬ 
gömb (XL T., 11., 15. r.), majd hengeralakú lesz (13. r.) s a hosszant 
. megnyúlt sejt elülső részén foglal helyet, a plasma pedig, a mely eddig 
a magvat is körülvette, mindinkább hátrább húzódik s végül a magvat 
csupaszon hagyja. A XT. T., 11., 15. r.-ai olyan esetet mutatnak be, 
midőn a mag a plasmával csak a centrosphaera közvetítésével függ össze. 
A saroktest hegyes, tüskeszerű nyúlványnyá lett, mely már semmiben 
sem tér el a kifejlődött spermatozoa hegyétől (XI. T., 13. r.). 
A XL T. 14. r.-a a fejlődésnek már nagyon előrehaladott stádiu¬ 
mában lévő spermatidát ábrázol. A mag már fölvette végleges alakját, 
vagyis átalakult a spermatozoa fejévé. A plasma a fej mögött vékony 
burkot alkot a tengelyfonál körül, hátrafelé azonban még nagyobb meny- 
nyiségben található. A pseudochromosomák ilyenkor már eltűntek s meg¬ 
csappant a mitochondriarögök száma is. A meglévők a sejttest legvégső 
részében csoportosulnak. 
A kifejlődött spermatozoa feje vagy egyenes, csonka kúpalakú, 
vagy gyenge ívben, illetőleg spirálisan hajlott (XI. T., 16., 17. r.). Végét 
a perforatorium foglalja el. A fej másik végén van a centrosoma, a 
mely oldalról nem látható, mivel a fej bemélyedésébe húzódott, azonban 
a nagyító optikai tengelyére ferdén álló spermatozoákban megfigyelhető 
(v. ö. 15. r.). 
A spermatozoa farkát a tengelyfonál és az azt körülvevő vékony, 
mondhatnám lehelletszerű burok alkotja, mely végtelenül finom sze- 
mecskézett protoplasmából áll (XI. T., 17. r.). Ez a burok ép sperma- 
tozoákon mindig megtalálható, azért Bolles Lee (15) amaz állítása, 
hogy a kifejlett spermatozoáknak nincs plasmájuk, határozottan téves. 
A farok rendkívül hosszú, a fejnél legalább 500-szor hosszabb s egész 
hosszában egyenlő vastagságú. 
A distalis centriola, illetőleg centriola-pár a kifejlődött spermato¬ 
zoákban nincsen meg. Hogy miképen és mikor tűnik el, arra nézve 
semmiféle megfigyelésem sincs. Teljesen fejlett spermatozoákat vagy a 
teljes fejlettséghez közel álló spermatidákat metszeteken szinte lehetetlen 
tanulmányozni, mivel egyes részeik más-más metszetekbe esnek. Soro¬ 
zatos metszetek se sokat használnak, mivel a spermatidák fejlődésük 
végső szakaszában oly szorosan összezsúfolódnak egy-egy alapsejt körül, 
hogy az összetartozó spermatida, illetőleg spermatozoa-részeket lehetetlen 
megállapítani. Az ilyen spermatidákat és spermatozoákat csak tépés- 
præparatumokon lehet tanulmányozni, melyeknek viszont az a nagy 
