300 
Dì SOÓS LAJOS 
Befejezésül könnyebb áttekinthetőség kedvéért röviden összefoglalom 
vizsgálataim főbb eredményeit, melyek a következők : 
1. A kifejlődött Helix ivarmirigyében a csirasejtek legősibb nemze¬ 
dékét a spermatogoniák képviselik, azonban ezek szaporodásának fő 
időszaka a fejlődés korábbi szakaszaira esik, azért a kifejlődött Helix 
ivarmirigyében már kevés osztódó spermatogoniát találunk. A sperma¬ 
togoniák chromosomáinak száma 40-nél nagyobb, minden valószínűség 
szerint* 48, vagyis annyi, a mennyi a H. pomatia chromosomáinak 
rendes száma. 
2. A spermatogoniák eredetileg az alapsejtekkel együtt közös alap- 
plasmába vannak beágyazva. 
3. A spermatocyták chromatinja a fejlődés kezdetén a mag egyik 
részében halmozódik föl (synapsis). A synapsis természetes állapota a 
sejtnek és nem a reagentiák eredménye. 
4. A cliromatinfonalak a synapsisban nem egyesülnek párosával. 
5. A pachyten mag fonalai kettéhasadnak, majd szétszóródnak a 
mag üregében és magreczét alkotnak, s ily módon a növekedési időszak 
közepén közbeékelt nyugalmi állapot figyelhető meg. 
6. A chromosomák a közbeékelt nyugalmi állapotot követő idő¬ 
szakban széthullanak cliromomeráikra, a melyekből később teljesen új 
chromosoma-egyének alakulnak ki. A Helix arbustorum példája tehát 
ellentmond a chromosomák egyéniségéről szóló föltevésnek. 
7. Az érési oszlások mindegyike æquatiôs oszlás. A H. arbustorum, 
spermiogenesisében Weismann értelmében vett reductiós oszlás nem 
fordul elő. 
8. A két érési oszlás vagy közvetetlenül követi egymást, vagy igen 
rövid ideig tartó nyugalmi állapot választja el őket. 
9. A reductio a spermatocyták fejlődésének legelső időszakában 
megy végbe, a midőn a gomolyból a chromosomák redukált számának 
megfelelő számú chromosoma keletkezik. 
10. Mitocliondriák, chondriomiták, pseudochromosomák és mellék¬ 
mag nem önálló szervei a sejtnek, hanem egyazon szerv fejlődésének 
különböző szakaszai. A mellékmag nem a magorsó elcsenevészedő rost¬ 
jaiból keletkezik. 
11. A spermatocytákban a többi chromosománál jóval kisebb hete- 
rochromosomák vannak, melyek valószínűleg a WiLSON-féle m-chromo- 
somákkal egyeznek meg. 
12. A magvacska az első érési oszlás alkalmával kiszabadul a 
magorsóból és a plasmába jut. E jelenség ama folyamat végső ered¬ 
ménye, a mely a magnak fölösleges chr ornati njától való megszabadítását, 
vagyis a depressio leküzdését czélozza. 
