340 
MOESZ GUSZTÁV 
nyitva vannak. A mint a növényt kiemeljük a vízből, a kelepczék egy¬ 
másután, abban a sorrendben, a mint a levegőre jutnak, gyorsan be¬ 
zárulnak. Ennek az eleinte meglepő tüneménynek mindenesetre az az 
oka, hogy a nyitott lemezek a sűrűbb vízből a ritkább levegőre jutva, 
összecsapódnak, mint a hogy a vízben elálló örvök is a levegőn össze- 
csapzanak. így csapzanak össze a vízi növények sallangos levelei, ha a 
vízből kiemeljük. A levéllemezek eme bezáródásának tehát semmi köze 
az ingerlékenységhez. 
Érző képességre vall azonban a levéllemez két felének záró moz¬ 
gása arra a behatásra, melyet a kelepczébe tett tűnek ide-oda való 
mozgatása idéz elő. Lassus volt az első, ki 1861-ben azzal lepte meg 
a világot, hogy az Aldrovanda levéllemeze, melyről addig azt állították, 
hogy állandóan csukva van, rendes körülmények között nyitva áll és 
ingerlésre becsukódik. Igen terjedelmes anyagot kellene itt ismételnem, 
ha az Aldrovanda levelének érzékenységéről és levéllemezének szerke¬ 
zetéről, mirigyeinek emésztőképességéről akarnék beszámolni. E helyett 
utalok Caspary (1859 és 1862), Cohn (1875), Darwin (1875), Stein (1873) 
Schenck (1886), Goebel (1891), Fenner (1904) és Haberlandt (1906) 
munkáira. 
Megfigyeléseim újabb adatokat nem szolgáltattak. Magam is úgy 
láttam, hogy a záró mozdulat szakaszosan, de azért elég gyorsan tör¬ 
ténik. Sőt néhányszor úgy sikerült a levéllemez belső felületét érinte¬ 
nem, hogy hirtelen bezárult. 
A kultúrában tartott Aldrovanda kevésbbé érzékeny, sőt 1—2 hó¬ 
nap múlva ingerlékenységét el is veszti. 
A bezárt levéllemezek üregében különféle apró vízi állatkákat talál¬ 
tam. A legnagyobbak voltak vékonyhéjú lapos csigák és szunyog-álczák. 
Utóbbiak be sem fértek egészen a levél belsejébe, potrohúk egy része 
kint volt. 
Az Aldrovanda anatómiáját kimerítő részletességgel tárgyalták 
Cohn, Caspary, Schence és Eenner. Azért ezek munkáira utalva bátran 
mellőzhetem az anatómiai leírást. 
Csupán a fejlődés kezdetén álló virágról kívánok megemlékezni, 
mert erről még nem írtak. 
Ha az Aldrovanda legfiatalabb leveleit, melyek sűrűn egymásra 
borulva törpeszártagú rügyhöz hasonló hajtást alkotnak, óvatosan széjjel¬ 
választjuk., akkor a hajtás csúcsán, meddő növénynél tenyészőkúpot, 
virágot hordó növénynél ellenben az év bizonyos szakában embryonális 
virágot fogunk találni,(VI. tábla, 19. ábra.) Az ábra mindkét bimbóját 
az egymásra boruló levelek takarják, melyeket, hogy a rajz világos 
legyen, elhagytam. 
