AZ ALDROVANDA VESICULOSA ISMERETÉHEZ. 
341 
A legfiatalabb virág F a , a fejlődésnek még igen korai szakát 
tárja elénk. A csészelevelek még nem záródnak össze, szélük még nem 
pillás, bár az epidermis sejtjei itt már kiemelkednek a sorból. A szirom¬ 
levelek alig emelkednek ki, kisebbek még a porzóknál is, nem is sejte¬ 
tik, hogy később ők lesznek a virág legkimagaslóbb részei. 
A porzók tokja nagyobb a porzószálnál, holott később fordítva 
lesz. A tok belsejét parenchymás sejtszövet tölti ki. (VI. tábla, 17. ábra.) 
A termőn felső és alsó részt lehet megkülönböztetni, melyek közt 
sekély befűződós van. A felső részből alakulnak ki a bibék, az alsóból 
lesz a magház. A felső rész akkora nagy, mint az alsó rósz, holott 
később a magház jelentékenyen megnő s a bibeszálak tőle élesen elkü¬ 
lönülnek. A bibeszálak eleinte csak mint apró dudorok jelentkeznek, 
melyeken sem a szálat, sem a bibét észrevenni még nem lehet. Az 
egész termő is különben csak a szár csúcsán fellépő dudor, melynek 
belsejét egynemű parenchymás sejtszövet tölti ki. (VI. tábla, 15. ábra.) 
A valamivel idősebb bimbóban (FJ a csészelevelek már egymásra 
borulnak, a bimbót teljesen elzárják, a párta levelei nemcsak a porzók, 
de már a magház felé is emelkedtek. A porzók szála, hosszabb a tok¬ 
nál. A tok antherái is kifejlődtek. A magház hosszanti irányban meg¬ 
nyúlt, belül üreges, falának befelé való dudorodásaiból magrügyek kez¬ 
denek — párosával — fejlődni. 
Nagyon érdekes a levél fejlődése. A tenyésző csúcs alatt örvösen 
jelentkeznek a levéldudorok. (VI. tábla, 19. ábra, T. és K) A levéldudor 
közepéből nemsokára egy négy sejtsorból álló nyúlvány válik ki. Ebből 
lesz a későbbi levéllemez, a bogárfogó kelepcze. (VI. t. 23. ábra.) E nyúl¬ 
vány tövén, két oldalt kisebb dudorok támadnak, melyekből a levélnyél 
sertéi lesznek. (VI. tábla, 24. ábra.) Ez a kép vezette CoHN-t arra a 
arra a gondolatra, hogy az Alclr ovanda levele tulajdonképen szárnyalt 
levél. 
A fiatal levél epidermiséből élesen emelkednek ki egyes sejtek, 
melyek kettóoszlásával kezdetét veszi az Aldr ovanda levélre jellemző 
két és négyágú szőröknek képződése. (VI. tábla 20. és 24. ábra.) 
Mindezekről bőven szólnak a fentebb említett szerzők. 
Az Aldr ovanda egyik feltűnő sajátsága, hogy a virágot viselő 
levélörvben mindig több a levél, miut a szár más örvében. Míg rendes 
örvökben leggyakrabban 8, sokszor 9, gyérebben 7 levél van, addig a 
virágos levélörvben 11—17 levél szokott lenni. Korzschinsky a Volga 
deltájából származó Aldrovandá -n ugyanannyi levelet talált a virág 
örvében. 
Már Korzschinsky is csodálkozik azon, hogy ezt addig az európai 
növényeken észre nem vették. Caspary talált egyszer 11 levelű örvöt 
