AZ ALDROVANDA VESICULOSA ISMERETÉHEZ. 
345 
tulajdonképen több egymásra következő különböző rendű oldalágakból 
alakult, mely oldalágakat mindig egy-egy virág tetőz be, s a legutolsó 
levélörvből oldalhajtás keletkezik, mely a szárat folytatja, aztán ismét 
virággal fejeződik be. És így tovább. 
Más szóval ezt az elágazást nem monopodiálisnak, hanem sympo- 
diálisnak kell tekintenünk. A képen magyarázva a dolgot : az Sz ± szá¬ 
rat betetőzi a V t virág, e tengelyből mint oldalág keletkezik az Sz^ 
szár, terminális V 2 virággal, s ebből a tengelyből ismét mint oldalág ke¬ 
letkezik az Sz 3 ág. 
A méretek különbsége is a virágok terminális állása mellett szól. 
A virág kocsánya ott, a hol a szárból az elágazás történik, feltűnően 
szélesebb, mint a szárat folytató ág szélessége. A legfiatalabb bimbó 
(VJ szára 1*6—2*5-ször, az idősebb bimbó (V ± ) szára 1*4—l*6-szor 
szélesebb, mint a mellette levő szárnak a szélessége. Celakovsky * lent 
idézett munkájában így szól: «Nach einem mechanischen Gesetze er¬ 
hält immer das kräftigere von zwei benachbarten, anfangs in einer 
Masse der Anlage noch vorhandenen Gebilden die Terminale, das 
schwächere die laterale Stellung, die morphologische Bedeutung mag 
sein, welche sie wolle.» 
Említém, hogy a virágok mindig a szár egyik oldalán jelennek 
meg. Ezt eddig senki sem vette észre, pedig az élő növényen rögtön 
feltűnik. Hogy erről bizonyítékot szerezzek, számos példányt bonczolgat- 
tam fel, a virágok és bimbók elhelyezését szigorúan kísértem örvről 
örvre. Mefigyelésem minden esetben beigazolást nyert. Helyesebben feje¬ 
zem ki azonban magam, ha nem a virágoknak egy oldalon való meg¬ 
jelenéséről szólok, hanem azt mondom, hogy az oldalágak jelennek meg 
mindig egy és ugyanazon az oldalon. Még pedig egv olyan levél hónaljá¬ 
ból, mely a kettős örv alsó tagjához tartozik. Ez az oka és magyará¬ 
zata annak, hogy a kettős örv felső tagja csak a virág oldalán jelenik 
meg és itt is csonka marad. 
Az elágazásnak ez a módja arra vall, hogy az Aldrovanda sym- 
po diurna kunkoros. 
A sympodiális elágazásnak más oldalról való megvilágítása érdeké¬ 
ben számos növénynek szárából kereszt és hosszmetszeteket készítettem 
abból a czélból, hogy a középponti nyalábnak- kettéoszlását meg¬ 
figyeljem. Erre vonatkozó ábrákat a VII. táblán találunk. A kék szín 
jelenti a középponti nyalábot, a piros vonal a középponti csatornát. 
A 26. ábrán láthatjuk, hogy a nyaláb a kettős örv felső, öt levelű 
* Celakovsky Lad. : Ueber die Blüthenwickel der Borragineen. (Flora. 1880. 
p. 355; 1881, p. 465.) 
