346 
MOESZ GUSZTÁV 
tagjánál oszlik ketté, míg a középponti csatorna már az alsó, nyolcz 
levelű örvnél válik széjjel. A szár elágazása tehát a kettős örvnek már 
az alsó tagjánál megy végbe, bár kívülről ennek még nyomát sem lát¬ 
juk. Ez igen szépen egyezik azzal, a mit a YI. tábla 19. ábrájának a 
fejlődés szempontjából való fejtegetésénél mondottam. 
A 27. és 28. ábra egy és ugyanazon három virágú növényt ábrá¬ 
zolja. A 27. ábra hason]ó viszonyokat tár elénk, de változatosabb módon. 
A legalsó virágnál a középponti csatorna elágazása a kettős örv alsó tag¬ 
jánál (KJ lép fel. A középső virágnál mélyebben történik ez az elága¬ 
zás, még pedig az egy szártaggal alantabb álló (0) örvnél. A felső virág¬ 
nál a kettős örv felső és alsó tagja (§t ± és egymástól távolabb álla¬ 
nak, a felső örv is teljes örvöt (RJ alkot. A csatorna az alsó tagnál 
(föj ágazik el. 
A keresztmetszetekből látható az is, hogy a csatorna elágazása 
tulajdonképen a virágkocsányba menő csatorna felől történik. Mert az 
elágazás kezdetén jól látni azt, hogy a virágkocsányba menő csatorna 
tágasabb, a másik ellenben szűkebb. Ezt mutatják a VII. tábla 26., 32 . 9 
35., 36. ábrái. A 27. ábrán a 34., 35., 36., 32. számok jelzik azt a 
helyet, a honnan az ugyanazokkal a számokkal jelzett keresztmetszetek 
származnak. 
A szár anatómiájára nem terjeszkedem ki, írtak arról bőven mások 
is. Az ábrák megértése érdekében csak annyit jegyzek meg, hogy a 
33. ábra az epidermist, a 31. ábra a nyaláb hosszmetszetét, a 29. ábra 
a középponti nyalábot és a vele határos légüregeket mutatja, melyeket 
egysejtréteg szélességű falak határolnak. A 35. ábra azt a metszetet 
mutatja, mely a kettős örv felső, csonka örvének leveleibe haladó nyalá¬ 
bok sugarait tartalmazza. A 30. ábra ezeknek a nyaláboknak a szár 
középponti nyalábjából való kiágazását ábrázolja keresztmetszetben. 
A 36. ábrán a középponti csatornák sötétek, mert a nodusokban és 
a nodusok közelében a csatornák még nem üregesek, hanem sejtekkel 
vannak kitöltve. > 
Caspary mutatta ki, hogy az Aldrovanda középponti legcsator- 
nája a nyaláb spirálisan megvastagodott sejtjeinek felszívódása útján 
keletkezik. 
A szár elágazásának anatómiai tanulmányozása tehát arra enged 
következtetni, hogy az Aldrovanda sympodiális elágazása mélyebben 
történik, mint a hogy azt külső megjelenése után sejteni lehetne. 
Bátran szólhatunk congenitális összenövésről, mely rendesen egy, eset¬ 
leg két szártag hosszúságára terjed. A terminális és axilláris hajtásoknak 
kezdetben való congenitális fejlődésére analog, esetek már eléggé isme¬ 
retesek. 
