358 
MOESZ GUSZTÁV 
ÁZSIA. 
IX. Keletindia. 
62. Calcutta mellett: Salt pons. Roxbourgh említi innen. Hogy Pluc’net 
(1696) Keletindia, mely helyéről ösmerte az Aldrovandá t, nem tudjuk. 
X. Japán birodalom. 
63. Jód a: Koiwa-mura-ban, Musashi tartomány. Felfedezője Marino. Találta 
először május 11-én. 
64. Nasaku-ura: Name-katagon-ban. Hitachi tartomány. Felfedezője Su¬ 
zuki. Találta 1902 julius 15-én. 
XI. Szibéria. 
65. Z ej a és Búr ej a közt az Amur folyó mentén, mocsarakban. Találta 
Korzschinsky 1891-ben. 
AFRIKA. 
66. Bahr-el-Ghasal. A Nilus egyik mellékfolyója az északi szélesség 9° 
alatt. Találta Schweinfurth 1869-ben. 
67. Bahr-el-Dshebel. A Nilus folyó azon részének neve, mely a Bahr- 
el-Ghasal és a Bahr-el-Seraf között folyik. Innen Hope említi 1902-ben. 
AUSZTRÁLIA. 
68. Rockhampton város mellett találta O’Shanesy. Említi Mueller 
1867—8-ban. 
Amerikában mind ez ideig nem találták meg. 
Ha a kétes termőhelyeket nem számítjuk, akkor az Aldrovanda ez idő 
szerint a földkerekség 51 helyéről ismeretes. 
VIII. Az Aldrovanda irodalma. 
1696. Pluc’net Leonardus : Almagestum Botanicum, p. 211. 
Itt találjuk az Aldrovanda legelső leírását : «Lenticula palustris indica, 
foliis subrotundatis, binis capillamentis ad imum barbatis». Rajza a követ¬ 
kező kötetben van : Opera omnia Botanica. Phytographia. Pars. I. Londini 
1691. tab. XLI. fig. 6. Az ábra igen kezdetleges. 
1747. Monti Caietan : De Aldrovandia novo herbæ palustris genere. (Com¬ 
mentarii de Bononiensi Scientiarum et Artium Instituto atque Aca¬ 
demia. Bononiæ, tom. II. pars. III. p. 404. tab. 12.) 
A növénynek első alapvető leírása. Monti adta neki az Aldrovandia nevet 
is. Monti AmadeiT mondja az Aldrovanda felfedezőjének, a ki a Duglioli 
melletti mocsarakban találta, Bologna közelében. Látta fekete magját, meg¬ 
figyelte téli rügyeit. Az utóbbiakról azt mondja, hogy télen a fenékre szállanak 
és tavaszszal új növényt fejlesztenek. A párta zöldesfehér. 
