374 
MOESZ GUSZTÁV 
Az Aldrovanda lemezének érzőszőreiről szól, főképen azoknak csuklószer¬ 
kezetéről. 
1896. Kernbe Ant. : Pflanzenleben. Leipzig-Wien. I. p. 143. II. p. 95 et 587. 
Az Aldrovandá- 1 a madarak terjesztik. 
« Paczoski J. : 0 novych i rzadszych róslinach flory litewskiej. (Anzeiger 
Ac. Wiss. Krakan. p. 196.) 
A litvániai flóra új és ritka növényeiről. Az Aldrovandá- 1 Grodno és 
Minszk tartományokból említi. 
1896—8. Adriano Fiori et Paoletti : Flora analitica d’Italia. Padova. Voi. L 
p. 530. 
Rövid leírás. Párta fehér. 
1897. Béguinot A. : Di alcune piante nuove o rare per la flora romana. (Bull. 
Soc. Bot. Ital. p. 30.) 
Az Aldrovanda előfordul Latium tartományban is. 
« Bolzon P. : Contribuzione alla flora veneta. Nota III. (Bull. Soc. Bot. 
It. p. 51.) 
Az Aldrovanda előfordulása Chioggia-nál. 
« Cohn Férd. : Die Pflanze. Breslau, p. 291 et 328. 
Az Aldrovanda népszerűén írt biológiája. A 328-ik lapon ellenzi az újab¬ 
ban felkapott Aldrovandia elnevezést. Okai a következők : 1. Monti is, Linné 
is, Aldrovandá- nak nevezte. 2. A tudós, kitől nevét nyerte ALDR 0 VANDus-nak 
nevezte magát. Már pedig a latin nevek us végződése nem változtatható át 
ia végződésre. (Cohn tévedett, mert Monti Aldrovandia- nak nevezte a növényt.) 
« Mönkemeyer Wilh. : Die Sumpf- und Wasserpflanzen. Berlin, p. 135. 
Új adatot nem tartalmaz. 
« Pfeffer W. : Pflanzenphysiologie. Leipzig. I. 364. II. p. 433. 
Újat nem mond. 
« Rouy et Foucaud : Flore de France. Tome IY. p. 6. 
Elősorolása az Aldrovanda termőhelyeinek. Narbonne-ban úgy látszik 
nem él többé. Említi Morvaországot és Bulgáriát is. E két ország felemlítése 
csakis tévedésen alapulhat. 
1898. Brandza D. : Flora Dobrogei. Bucuresci. p. 48. 
Az Aldrovanda a Duna deltájának álló vizeiben elég gyakori. 
« Garcke Aug. : Illustrierte Flora von Deutschland. Berlin, p. 81. 
Németországból hét termőhelyet említ. 
« Knuth P. : Handbuch der Blüthenbiologie. Leipzig. I. Bd. p. 71. II. Bd. 
p. 150. 
A virág kleistogam. Újat nem tartalmaz. 
