AZ ALDROVANDA VESICULOSA ISMERETÉHEZ. 
377 
Előadását számos jó képpel magyarázza. A levélnyélen 700—900 kétágú szőr 
van. Idősebb levélnyélen ezeknek már csak nyomait találjuk. Bizonyítéka ez 
annak, hogy a levélnyél eredetileg épp oly szerv, mint a lemez és kezdetben 
az egész levél azonos szőrképleteket fejleszt, melyek csak későbben szenved¬ 
nek változást; vagy fölöslegesekké válván, eltűnnek. 
A levéllemez belső felületén öt övét, zónát különböztet meg : I. a levél¬ 
lemez befelé hajlott peremét, melyen mirigyszőrök nincsenek, a levél széle 
egysejtű sertéket visel ; II. a négyágú mirigyek övét ; III. a mirigynélküli 
övét ; IV. a kerekmirigyek, azaz az emésztőmirigyek övét és V. a legbelső 
övét, melynek a sok emésztőmirigyen kívül még csuklós érzőszervei is vannak. 
A lemez két fele 24—26° meleg vízben széjjel áll annyira, hogy közöttük 
64—68° szög marad. Ha finom ecsettel a lemez két fele közé nyúlt és az 
érzőszőrök csúcsát érintette, megkezdődött a lemez becsukódása. Ha az érző¬ 
szőrökre gyakorolt inger abbamaradt, úgy a lemez becsukódása is megszűnt. 
A lemez két fele egymás felé ca 30°-nyira közeledett. Ha ellenben folytatta 
az érzőszőrök ingerlését, úgy a levéllemez is szakaszos mozdulatokkal foly¬ 
tatta becsukódását, míg végre teljesen elzáródott. A becsukódott levéllemez 
20 — 30 óra múlva magától kinyílt. Másodszori ingerlésre már lassabban 
reagál, sőt az ismételten becsukódásra birt lemez ki se nyílik többé. Fenner 
ezek után részletesen leírja a lemez működését, a midőn parányi Crustaceák 
jutnak a kelepczébe. Szerinte kétségtelen, hogy a kerekmirigyek, emésztő¬ 
mirigyek, melyek emésztőnedvet választanak ki és egyúttal az oldatba 
került tápanyagok felszívására is képesek. 
Kísérletei alkalmával, midőn fogva tartott állatkákat tartalmazó becsukott 
lemezeket vizsgált, azok emésztő mirigyeiben, még pedig a mirigy fejecs¬ 
kéjének sejtjeiben mindig megtalálta a zavaros gömbös anyagot, melyet tel¬ 
jesen nyitott lemezek mirigy sej tjeiben hiába keresett. 
Nagyon érdekes Fenner azon megfigyelése, hogy az egészen fiatal levelek 
egész felületén, tehát a levélnyélen is, az összes szőrképletek, tápanyagok 
felszívására képesek. (A trichomákat, érzőszőröket nem tudta ily szempont¬ 
ból megvizsgálni.) Ebből következteti, hogy kezdetben az Aldrovanda minden 
epidermises képződése azonos képességgel rendelkezik, csak később különül¬ 
nek el a szőrképletek : egy részük megtartja emésztőképességét, ezek a 
kerek mirigyszőrök, más részük elveszíti és inkább a bogárfogásra válik 
alkalmatossá. Ezen az alapon Fenner a két- és négyágú szőröket is mirigyek¬ 
nek nevezi. 
1904. Holzner und Naegele : Vorarbeiten zu einer Flora Bayerns: Die baye¬ 
rischen Droseraceen. (Berichte der bayer, bot. Ges. IX. p. 16.) 
Az Aldrovanda Bajorország egyetlen helyén él : Lindau mellett, a Boden- 
tónál, hol Watson asszony fedezte fel. 
« Hooker J. D. : The Flora of British India. (Journal of Bot. XLII. p. 221.) 
« Höck F. : Einarter unter den Gefässpflanzen Norddeutschlands. (Fest¬ 
schrift Ascherson. Leipzig, p. 43.) 
Az Aldrovandá-t jégkorszak előtti maradványnak tekinti. Ilyen a Me- 
nyanthes is. 
