A MAGYAR ALFÖLD SZÍKLAKÓ NÖVÉNYZETÉRŐL. 
.127 
Pelyvák egyenetlen Alsó pelyva legföljebb 
hosszúak és j óval rö- egy negyeddel rövidebb 
videbbek mint a tok- mint a toklász, 
lász, még pedig az alsó 
vagy egy harmaddal rö¬ 
videbb. 
Pelyvák, esetleg tok¬ 
lász is rövid fogalakú 
szőrökkel a gerinczen. 
(1. ábra.) 
Pelyvák ho s szú sző¬ 
rökkel, toklász rövid 
szőrökkel a gerinczen. 
(2. ábra.) 
Pelyvák aligvalami- 
vel rövidebbek mint 
a toklász s magnk közt 
egyformán hosszúak. 
Pelyvák hosszú sző¬ 
rökkel, toklász rövidebb 
szőrökkel a gerinczen. 
(3. ábra.) 
Az egész növény termetében annyira emlékeztet a Crypsis schoenoi¬ 
des- re, hogy ilyen gyanánt gyűjtöttem. Csak behatóbb vizsgálat alkalmá¬ 
val fedeztem fel a különbséget, nevezetesen a kalásznak eltérő alakja, 
mely pontosan a két szülőnövény kalászai között mozog, árulja el miben¬ 
létét. A C. alopecuroides-hez másrészt azért áll nagyon közel, mert mind 
a levólnyelvecske, mind pedig a pelyvák szőrözete igen feltűnő hosszú a 
C. schoenoides- szel szemben, a mit 10—20-szoros nagyítás mellett jól 
észrevehetünk. 
1. ábra. 
Termőhelye Kún-Szent-Miklós, a hol 1902 szeptemberben, a szülők 
között találtam ; szikes pocsolya szélén, a vasúti állomás és város között. 
A magyar Alföldön a C. schoenoides és C. alopecuroides több alak¬ 
ban fordul elő, a melyek azonban, a mennyire csak ismerem, mind termő¬ 
hely szerint változnak s szisztematikai értékük nincs. Mind a két fajra 
valamint a C. aculeata-m vonatkozólag főleg három formát különböztetek 
meg, úgy mint a felemelkedőt, a henyélőt és a lenyomottat. Az első sű¬ 
rűbb növényzethez van kötve, ritkás kaszálókhoz, a hol kevés Phragmites 
is nőhet, s a hol mindenekelőtt egy kis árnyékot is talál. Ritkás növésű, 
