A MAGYAR ALFÖLD SZIKLAKÓ NÖVÉNYZETÉRŐL. 
129 
A Kis-Kúnság, Hódmezővásárhely, Ternes- és Torontálmegye szike¬ 
sein, Budapest keserüforrásai körül és Fejérmegye elszikesedett talajú 
részein a kaszálóknak elmaradhatatlan eleme és junius végéig egyike a 
legfontosabb pázsitfüveknek. Némelykor junius közepe táján már telje¬ 
sen érett és száradásnak indul. Oszszel még nem találtam, valamint a 
legtöbb vele együtt termő, júniusig kifejlődő magasabb réti növény az 
első kaszálás után többé nem jelentkezik, felujuló képessége igen gyenge 
s a forró nyári szárazságot nem állja. 
Minthogy az irodalom kevés említést tesz arról, hogy az Alopecurus 
pratensis szikes kaszálók lakója, hanem szikes vidékekről a vele közel 
rokon Alopecurus ventricosus-t (= A. nigrescens Jacq ) közli, ismételten 
alapos vizsgálatnak vetettem alá a honi szikesekről származó példányo¬ 
kat. Az utóbbi faj a hegyükkel divergáló pelyvákról a legbiztosabban 
felismerhető, holott az előbbi fajon a pelyvák csúcsokkal gyengén egy¬ 
más felé hajlottak. Vizsgálataim eredménye az, hogy az alföldi szike¬ 
seinken talált Alopecurus minden esetben határozottan csak az A. pra¬ 
tensis. Az A. ventricosus északibb faj, mert az északi és a jeges tenger 
szigetein is előfordúl, különösen északi Oroszországban és Németország¬ 
ban gyakori; másrészt azonban Szíriáig és Perzsiáig terjed. 
Agrostis alba L. Ez a nagyon változó, a szikes kaszálókon és lege¬ 
lőkön rendesen pirosas virágú graminea a 3 mm-nél hosszabb ligulája, 
4—5 mm. széles, laposan kiterűit levelei, rövid taraczkképződése, valamint 
a virágban a szálka teljes hiánya alapján mégis jól megismerhető. Vak szikre 
nem megy ki, de szikes nedves kaszálóinkon igen sűrűn és gyakran for¬ 
dul elő, s a hol a talaj túlságosan el nem szikesedett vagy nem túlságo¬ 
san kemény, ott legelőn is terem. Másodvirágzású 10 cm. magas példá¬ 
nyokat találtam 1904 szept. 7.-én Fülöpszálláson. Menyhárth Kalocsa 
vidékéről más Agrostis-ísbjt nem sorol fel. 
[Agrostis vulgaris L.] Szikes helyeken még nem találtam. 
Poa annua L. Azon egyéves ruderális növényeink egyike, a melyek 
szikes talajra is átmenve, itt igen törpe példányokban találhatók s typi- 
kus halophytákkal együtt a legelőkön gyorsan múló májusi alacsony nö¬ 
vényzetet alkotnak. így különösen Matricaria Chamomilla, Plantago 
tenuiflora, Sedum caespitosum, eltörpült Capsella bursa pastoris, Lepi¬ 
dum ruderale, Poa bulbosa , Bromus mollis társaságában fordul elő. 
Máskülönben kövér, nyirkosabb s agyagosabb talajon.közönséges útszéli, 
valósággal utczai növény ; különösen legelőkön is terem, még pedig néhol 
ezer meg ezer számra. A verseczi kis rét többé-kevésbbé elöntött, de nyá¬ 
réra kiszikkadó fenekén disznólegelőn ez a legsűrűbben előforduló nö¬ 
vény. Ugyanott libanyomáson és szikesebb helyen, a hol már kisebb 
mennyiségben és törpébb alakokban fordúl elő, a Sclerochloa dura és 
9 
Annales Musei Natianalis Hungarici. III. 
