132 
m BERNATSKY JENŐ 
gébb alakja. Legnagyobb mennyiségben a budai keserüíorrások egyik 
kaszálóján találtam, a mely júniusban ettől a fűtől piroslott. A nyíregy¬ 
házai és új-fejértói sóstavakban is előfordúl, a Kis-Kúnságon sem ritka. 
Igen szépen kifejlődve Nagyálláson találtam, jun. elején virágzásnak indul. 
Atropis pannoniba Hack. A budai keserüíorrások közelében, út men¬ 
tén, A. distans társaságában, szintén megtaláltam. 
Az Atropis distans és A. limosa igen tág határok között ingadoz¬ 
nak. Degen és Borbás is hazai Aíropis-fajaink egyikének-másikának va- 
rietásait vagy formáit különböztetik meg. Magam különösen a levél szé¬ 
lességére vonatkozó eltéréseket tapasztaltam. Mindennek alapján a hazai 
Atropis- génusz szisztematikai tanulmányozását még nem tekinthetjük be¬ 
fejezettnek. Az eddigi adatok szerint négy endemikus Atropis- fajunk 
(A. limosa , A. p armonica, A. Feisonis, A. transsylvamca) volna. Ha egy¬ 
részt valószínű is, hogy ezek Magyarországon kívül, legelőször a román 
alföldön, továbbá Oroszországban is előfordulnak, úgy hogy legalább az 
egyik vagy a másik keletről származott be Magyarországba, mégis szembe¬ 
szökő az Atr opis -génusznak Magyarországon való aránylagos gazdagsága, 
szikeseinken való rendkívül sűrű előfordulása és szisztematikai ingado¬ 
zása, úgy hogy a magyar szikesek e génusz phylogenetikai ki¬ 
fejlődésének színhelyéül szolgálnak. 
Festuca pseudovina Hack, és van rutila Hack.* Május közepétől 
fogva egy-két hónapig alföldi szikeseink már messziről sajátságos, rozsda¬ 
barnás színűkkel tűnnek fel. Ha közelebb megyünk, észreveszszük, hogy 
egy növényfaj számtalan példányainak a virágzata olyan pirosló s ez a 
faj a Festuca pseudovina vagy annak az a változata, melyet Hackel 
rutila-nak nevezett el. Ez utóbbi szikeseinknek leggyakoribb és legközönsé¬ 
gesebb növénye, mind kaszálón, mind legelőn egyaránt terem ; sokszor 
egymagában vagy csak egynéhány typikus szíklakó növény társaságában 
az erősen szikes talajon gyér takarót alkot.. A typikus Festuca pseudo- 
vina-nél rendesen kisebb termetű s redukáltabb a virágzata is, azonban 
kedvezőbb viszonyok között ez is tekintélyes magasságra nő. 
Talaj igényei. A Festuca pseudovina általában gyéren benőtt, jó 
meleg talajon fordul elő. Ha a var. rutila-t szisztematikailag különböző¬ 
nek veszszük, akkor azt kell mondanunk reá, hogy szíklakó, sós talajhoz 
kötött növény. Physikailag a legkeményebb alföldi szikes talajon is ép 
úgy nő, mint a homokosabb helyeken. Ez a növény számos más fajjal 
egyetemben botanikailag bizonyítja, hogy az úgynevezett «székes» és 
«sziksós» talaj között nem lehet lényeges különbség. Hydrographiailag a 
legszárazabb s csak ideig-óráig elöntött szikeken nő, a mocsaras vagy sokáig 
Lásd :* Degen, Gramina Hung, exsicc. 
