136 
Dì BERNATSKY JENŐ 
geket, jellegeket minden határozókönyv felsorolja. A S. Tabernaemontani 
Nyir-Bátor mellett szedett példányait egy alkalommal dr. Degen Árpád 
volt szives felülvizsgálni, a ki azt egészen helyesen és jól meghatározott¬ 
nak jelentette ki. 
Heleocharis palustris Röm. et Schult. Mocsarakban igen gyakori ; 
szikes mocsarakban szintén előfordul, néhol töméntelen mennyiségben. 
Tekintettel arra, hogy más növények, pl. a Scirpus maritimus mennyire 
megváltoznak a szikes helyeken, és hogy e növények elváltozása a talaj 
szárazabb vagy nedvesebb, valamint többé vagy kevésbbé szikes voltától 
függ, lehetséges, hogy a H. palustris var. salina Schur, is csak talaj sze¬ 
rint való eltérés és szisztematikailag nem állandó. Eddigi megfigyeléseim 
nem elégségesek e kérdés megfejtésére, legalaposabban kísérletileg lehetne 
eldönteni. Erre vonatkozólag megjegyzem, hogy nem az abszolút só¬ 
mennyiség határoz, hanem az oldat concentrati ója, a vízmennyiségnek a 
benne foglalt sóhoz való aránya, úgy hogy állandó sómennyiség mellett 
a vízmennyiség is, más szóval a talaj nedvesebb vagy szárazabb volta is 
tekintetbe veendő. E mellett még más tényezők is határoznak, pld. a hő¬ 
mérséklet, a levegő páratartalma, a fényintenzitás. 
Carex distans L. Az alföldi alluviális, jó nedves szikes kaszálókon 
a leggyakoribb Carex-i aj a Carex distans.' Legelt helyen, árkokban s 
ezek mentén, a hol a talaj már kevésbbé szikes, de még mindig jó ned¬ 
ves, a Carex vulpina a legközönségesebb, de ezt inkább mocsári növény¬ 
nek kell tekintenünk, holott a Carex distans szikes kaszálóinknak jel¬ 
lemző s igen csinos növénye. A határozó könyvek alapján kissé nehéz a 
szikéinkén termő Carex distans-isb ráismerni. Már Heuefel és Rochel 
egy ideig nem voltak tisztában e fajjal, melyet Ternes- és Torontálmegye 
szikes kaszálóiról jól ismertek (Neilreich Aufz. p. 39.). Heuffel meg is 
jegyzi (Enum. Plant. Banat. Ternes, 184.1.), hogy a bánsági Carex distans 
terméseinek csőre nem fogazott, a mi pedig a határozó könyvek, még az 
AscHERSON-GRAEBNER-íéle Synopsis (p. 192.) szerint is igen fontos faji 
kritérium. Borbás temesmegyei flóraművében határozottan több helyről 
említi e fajt, mint olyat, melyet maga is látott, holott a Carex fulva-i, a 
melylyel legkönnyebben össze lehet téveszteni, csak régibb irodalmi adat 
alapján jegyzi fel ( C. Hornschuchiana néven). Új fej értói példásaim alap¬ 
ján azt találtam, hogy a termés csőrének fogazata nem állandó bé¬ 
lyeg, még egy és ugyanazon a kalászkán sem. Legfontosabb kritérium a 
terméscső két szarvának belső , finom fogazata. Azonkívül a murvák tű¬ 
hegyét is kiszokták emelni a határozó könyvekben, de ez többnyire csak 
a kalászka legalsó murváin található. Leginkább a vele közel rokon 
Carex fulva Good. (—C. Hornschuchiana Hoppe) fajjal téveszthető össze. 
Az irodalmi adatok és a M. Nemzeti Muzeum lierbáriumi anyagának egybe- 
