142 
Di BERNATSKY JENŐ 
hogy talán Na 9 C0 3 -hoz kötött növény. A magyar tengerparton s az 
Adrián, valamint az aránylag közel eső Balti-tenger partjain sem fordul 
elő; másrészt még kérdés, hogy vájjon tőlünk keletre nem terem-e 
konyhasós talajon is. Több mint valószinű, hogy nem a Na^C0 3 hiánya 
okozza az említett helyekről való elmaradását. Physikailag a legkemé¬ 
nyebb «székes» talaj on is, valamint a puhább, szabad homokot tartalmazó 
talajban is egyaránt helyt áll ; a puhább talajban nyilván könnyebben nő, 
bizonyos fokú homoktartalom kedvére van, nagyon agyagos talajban ne¬ 
hezebben nő. Hydrographiai szempontból ki kell emelnem, hogy nagy¬ 
fokú nedvességet határozottan kerül s a talaj bővebb nedvességét csirázó 
korában ugyan nagyon jól tűri, de teljes kifejlődésére felső rétegeiben jó 
száraz, átmelegedő talajra van szüksége. Nagyon figyelemreméltó a meteo¬ 
rológiai viszonyok változása s ennek kapcsán a talaj víztartalmának vál¬ 
tozása a magyar Alföldön, a mi a Camphorosma ovata elszaporodásá¬ 
nak legfontosabb ökológiai tényezője. Csírázására a talaj legfelső rétegei¬ 
nek bőséges nedvességére van szükség; tavaszszal eleinte a legpartosabb 
helyeken csírázik, majd pedig az álló vizek fokozatos visszavonulásával 
lépést haladva mind mélyebb és laposabb helyeken indul csírázásnak. 
Azonkívül a májusi és júniusi gyakori és sokszor bőséges esőzések alkal¬ 
mával újból a legszárazabb helyeken is fejlődésnek indulhat. A nyár kö¬ 
zeledtével beálló nagy melegre és intenzív napsugárra szüksége van a 
növénynek, hogy szervei erőteljesen kialakulhassanak, majd virágot és 
magot is érleljen. Ha ez időben állandóan nagyfokú nedvességnek van 
kitéve, nem fejlődik ki teljesen, különösen periig magot nem érlel. A leg¬ 
szárazabb helyeken júniusban már javában virít s a nyár derekán túl ve¬ 
getatív szervei akár el is száradhatnak. Ekkor azonban a nedvesebb, 
laposabb helyeken, csak augusztusban jól kiszáradó helyeken termő pél¬ 
dányok fejezhetik be kifejlődésüket. Az őszi nedvesebb időben a nyáron 
nagyon megviselt, de azért teljesen ki nem száradt példányok legnagyobb¬ 
részt új életre kelnek s üdén virulnak. Oszszel legtöbbnyire nem annyira 
a hideg, mint inkább a túlságos nedvesség vet véget életüknek. Ismételten 
meggyőződtem arról, hogy őszi esőzések után a Camphorosma ovata ezer 
meg ezer példánya hirtelenül teljesen elpusztult — megártott nekik a víz 
bősége ; csak a legmagasabb partos helyeken, a hol az esővíz nem állt 
meg, s a hol nem ázott át túlságosan, a hol a növényt még ideig-óráig 
sem borította más víz, mint csak épen reáhullott esőcseppek, ott még 
mindig fenmaradt az Artemisia monogyna- hoz hasonlóan. Annyi bizo¬ 
nyos, hogy a Camphorosma ovata a nyári napsugárhoz kötött pusztai 
növények typusa. 
Társulására vonatkozólag következő megfigyeléseim vannak. Az új- 
íejértói Sóstó körül az Atropis distans és A. limosa, törpe Carex sténo - 
