A MAGYAR ALFÖLD SZIKLAKÓ NÖVÉNYZETÉBŐL. 
143 
phy lia, Podo spermám Jacqiänianum var. tenuissimum, Aster pannoni- 
cus, Juncus Gerardi, Plantago maritimus, Stellari momola stb. alkotta, 
többé-kevésbbé gyéren füves mezőkön belül itt-ott, szabálytalanul eloszolva, 
egyes kisebb-nagyobb foltok vannak, jellemző vakszikes foltok ; e foltok leg- 
közepén semmi sem terem, hanem a feher elszikesedett talaj egészen 
kopár. Azonban a foltok szélén két növény terem, igen sűrűn. Az egyik 
egy alga, a sziklakó Nostre, a másik pedig a Camphor osma ovata. Az 
átmenet a teljesen csupasz talaj, a Camphor osma-öv és a füves rét kö¬ 
zött fokozatos, a határ nem nagyon éles, de az eloszlás mégis feltűnő és 
határozott. A kisebb foltokon a czentrális, csupasz rész elenyésző kicsiny, 
-végső esetben teljesen be van nőve e növénynyel, már a mennyire t. i. 
a Camphorosma ovata a talajt be szokta nőni. 
Ehhez egészen hasonló eset észlelhető Károlyfalva vidékén jóféle 
kaszálókon, a hol a kövérebb földön itt-ott kisebb-nagyobb foltok vannak, 
a melyeken szintén a Camphorosma ovata jóformán az egyedüli phanero¬ 
gam növény, s a melyekhez legfölebb még a Nostre szegődik. A körülötte 
sűrűbben növő fajok közül egyik-másik, különösen Atropis a Campho¬ 
rosma közé is vegyül, de az illető foltokon mégis ez az uralkodó. 
Ulmán szabálytalan alakú, szigetszeréi, lapos tetejű plateau-k vannak, 
a melyek a környező mélyebb talaj fölött hirtelenül, de épen csak 5•—10 
cm-nyire emelkednek ki. A környező mélyebb laposokban erek és mocsá- 
ros mélyedések vannak, a melyekből kiindulva egészen az említett sziget- 
szerű kiemelkedések határáig a talaj nagyon lassan és fokozatosan emel¬ 
kedik. A szigetszeréi kiemelkedéseket meglehetősen összefüggő növényzet 
takarja, számos halophil növény, de számos ruderális növény is, mint pld. 
Daucus Carota, Cichorium Intybus, Cynodon Dactylon, Andropogon 
Ischaemon is terem rajtuk. A legmélyebb, mindig vízállotta helyeken, az 
erek körül nincs növény ; a legmélyebbre, tehát a legnedvesebb helyekre 
ereszkedik még az Atropis distans és A. limosa. A mint a talaj fokoza¬ 
tosan emelkedik és szárad, a Camphorosma ovata jelenik meg, kezdet¬ 
ben nagyon gyéren, majd sűrűbben s a szigetszerű kiemelkedésekről hely- 
lyel-közzel kiágazó nyelveken különösen sűrűn. Azonban a kiemelkedések 
magasságát nem éri el, e kiemelkedések tetejét már nem közelíti meg, s 
a hol a sziget partja meredek, azaz a talaj kiemelkedés hirtelen, ott a 
Camphorosma ovata terjedésköre is éles határt ér. A határon a Plantago 
maritima a legfeltűnőbb növény, de ez is csak egy-két fajjal társul 
eleinte, nevezetesen Podospermum Jacquinianum var. tenuissimum és 
Aster pannonicus keverednek közéje. 
Ehhez nagyon hasonló a Camphorosma ovata előfordulása Kún- 
Szent-Miklóson az állomás és város közé eső kis szikestó körül. Itt a talaj a 
tóból kiindulva szintén igen lassan emelkedik. A tóban, mivelhogy nyá- 
