A MAGYAR ALFÖLD SZIKLAKÓ NÖVÉNYZETÉRŐL. 
149 
és szolnokmegyei vak szikeken június-július hónapokban egyike a leg¬ 
feltűnőbb növényeknek, sok ezer számra nyíló, tiszta fehér virágja miatt. 
Virágja s termése alapján szisztematikai állását jól fel lehet ismerni, de 
kékes-szürkés, vastag-húsos, épszélű és épélű levele alapján a közönsége¬ 
sebb Lepidium- fajoktól élesen eltér s erős termete, kiváltkép pedig rop¬ 
pant mélyre terjedő, erős, szívós gyökérzete az egyéves Lepidium perfo- 
liatum- tói is élesen megkülönbözteti, melynek szárazabb termőhelyről 
való példányain szintén csak épszélű és épélű leveleket találunk. Az év¬ 
nek jóformán minden szakaszában található tőleveleiről még az egészen 
fiatal, sterilis példányok is biztosan meghatározhatók. Egyike a legkitar¬ 
tóbb balophytáinknak ; virítása májusban, júniusban indul meg és novem¬ 
ber közepéig is eltart, a mi azonban nyáron esősebb, késő őszszel pedig 
melegebb időjárástól függ. Sokszor találni őszszel a már-már elszáradt 
ágakból a nedvesebb idő hatására újonnan kihajtó, virágzó oldalhajtásokat. 
Talajigénye. Chemiailag elsőrangú szíklakó növény, melynek főhelye 
a sótartalom miatt csak nagyon gyéren benőtt vakszík. Szikes vidéken 
oldott sókban szegényebb talajban is előfordulhat, de a szikesekről mesz- 
szire nem távozik. Tekintve azt, hogy Erdélyben nem fordul elő, arra le¬ 
het következtetni, hogy épen sziksóhoz (natriumcarbonat) van kötve. Azon¬ 
ban vannak az Alföldön sziksós vidékek, a hol szintén nem fordul elő, 
tehát a só qualitása még sem határoz. Physikailag valószínű, hogy a na¬ 
gyon szívós, kemény talajban nem tud megnőni. Erre enged következ¬ 
tetni az a körülmény, hogy csak a homokban gazdagabb, puhább, köny- 
nyebben átjárható talajban fordul elő. Azért hiányzik is péld. Versecz, 
Ulma, Károlyfalva és Alibunár szikesein; Békés-Csaba, Gyula, Nagy¬ 
szalonta és Sarkad közelében sem láttam, ámbátor Békésmegyéből nem 
ismeretlen. Az lehet magyarázata annak is, hogy Budapest keserűforrásai 
körül és az erdélyi sós vidékeken, a hol harmadkori kemény agyaggal van 
dolgunk, nem terem. A Statice Gmelini *vel szemben a máskülönben igen 
erős gyökórzetét puhábbnak, zsengébbnek kell elismernünk s ez bizo¬ 
nyára nem képesíti arra, hogy a nagyon kemény agyagtalajba mélyre 
befurakodjék. Levele is húsosabb, de gyengébb és nem olyan bőrszerű 
mint amazé. Hydrographiailag a túlságos vízbőség nem felel meg neki, 
azért oly helyeken, a hol sok a Salicornia herbacea , Saisola Soda vagy 
különösen Scirpus maritimus , hiába keressük, mert ott nagyon sok a 
víz, ha esetleg nem épen forró nyáron, de tavaszszal és őszszel. Azonban 
ideig-óráig való elöntésnek kitett helyeken kitart, de mégis partosabb 
helyekre, emelkedésekre, kisebb halmokra húzódik fel. A hol szűz, csu¬ 
pasz talaj kínálkozik neki, több talajvizet tűr el, benőttebb helyen nagyobb 
szárazságot kíván, a mi valószínűleg a talaj átmelegedési viszonyaira 
vezethető vissza. 
