150 
T>1 BEENÁTSKY JENŐ 
Társulása. Leginkább vakszíken terem, a hol tehát a talaj a napnak 
közvetlenül ki van téve és kevés a társnövény. A Kis-Kúnságon legtöbb- 
nyire Plantago maritima társaságában találtam, a mely növény szinte 
elmaradhatatlan kísérője. Festuca rutila, Atropis limosa, A. Peisonis, 
Camphor o sma ovata, Podospermum Jacquinianum, Lotus tenuifolius, 
Statice Gmelini, Artemisia monogyna, Centaurea pannonica és Aster 
pannonicus közül majd az egyik, majd a másik gyakoribb társa. 
Anatómiailag a Lepidium Draha- tói általában abban különbözik, 
hogy szívósabb, tömörebb s erősebb szövetű. Az edénynyalábokat erős 
mechanikai szövet kiséri. A mesophyll igen tekintélyes, azonban tulaj - 
donképeni vizszövet itt sincs, minélfogva nem azon halophyták kategó¬ 
riájába tartozik, melyeket erősen kifejlődött vízszövet jellemez. Trichom- 
képlete a L. Draba-val szemben nincs. 
Senebiera Coronopus Poie. Szikes vidéken útakon, csupasz talajon 
jelenik meg, de nem mindenütt, hanem leginkább nehéz agyagos, kövér 
talajon. Itt Sclerochloa dura. Lolium perenne s Polygonum aviculare 
társaságában szokott előfordulni. Ez a három növény ember és állatok 
lépteinek nyomában szeret jelentkezni. Szívós szövetüek s az ismételt 
mechanikai behatás nincs ártalmukra. Különösen Battán gyakran találtam, 
ezenkívül az alibunári mocsár körül is. 
Euclidium syriacum B. Be. Előbbihez hasonlóan szikes vidéken 
útak mellett található. Kún-Szent-Miklós vidékén Malcolmia africana 
szomszédságában akadtam rá. Battán a Senebiera Coronopus közelében, 
ezzel egy időben virított 1903 máj. 21-én. 
[My agrum perf otiatum L.]. Ez a terméséről elszáradt állapotban is 
könnyen megismerhető növény szikesek közelében is található, de tulaj¬ 
donképen művelt, szántott, kapált helyek növénye s akár puszta homo¬ 
kon is előfordul szőllő, termőföldek közelében. 
Althaea officinalis Auct. A budai keserüforrások közelében Statice 
Gmelini, Aster pannonicus és L J odospermum Jacquinianum var. tenuis¬ 
simum Boeb. társaságában terem. Yak szikre sohasem megy ki, de szikes 
vidéken lapos helyeken, árvizes, elöntött, kissé mocsaras talajon gyakori. 
Homokon nem találtam, agyagon annál többször. 
Euphorbia virgata W. K. Hazánkban a leggyakoribb Euphorbia- faj 
az E. Cyparissias, ámde szikeseken ez nem terem, legfölebb út szélén, 
ruderális helyen, a hol már nem annyira a sziklaké, mint inkább a ru- 
derális növényzet tagja. Szikes legelőkön, ha a talaj nagyon sótartalmú, 
semmiféle Euphorbi a-iaj nem nő, de a szikes kaszálókon, a hol a talaj 
igen üde és a sótartalom nem túlságos nagy, az E. virgata igen gyakori. 
Kaszált helyen az összes Euphorbia- fajok közül az E. virgata az 
aránylag legnagyobb sómennyiséget tűri meg és szikesek felé legtovább 
